Oba vedli šťastný a klidný život.
A společně shořeli.
SERIÁL NETFLIX
Jak uspořádám za Puky smuteční slavnost?
Za koho?
Její pes. Shořel spolu s mámou a tátou.
To ne, moje Puky, celá smíchaná s těmi lidmi.
To je náš popel.
Moje sestra a švagr, nechť odpočívají v pokoji.
- Budiž jim země lehká. - Amen.
- Smuteční slavnost je jen pro ně. - Jsi tvrdohlavá jako sestra.
- Jak že se jmenuješ? - Augustina Salcido.
- Jako náš fotbalový… - Obránce, tvoje sestra mi to říkala.
Nechci být vlezlý, ale možná můžeme uspořádat slavnost i pro psa.
Můžeme dát tady blondýně 100, 150 gramů popela, aby byla v klidu.
Nekrájíme tady šunku, Rigo.
- Promiň. - Svůj popel si beru.
Teda Leonor a Genara. Ať odpočívají v pokoji.
- Budiž jim země lehká. - Amen.
- Ten popel je taky můj. - Ne.
Ano. Můj a Puky.
Za tohle všechno můžeš ty a Puky.
Kousla Genara, ten uvízl, sestra jim chtěla pomoct a všichni shořeli.
Takže ne, popel si beru já!
Ne, moje Puky!
Ne, to je moje Puky!
- Silvičko. - Moje Puky!
Dej tomu čas.
Dej tomu čas. No tak, jdeme.
Je to i moje Puky.
Je mi to líto.
- Puky! - Espinozina intervence.
Nechápu, proč ta šupácká blondýna chce uspořádat slavnost zatracenýmu psovi.
Bohaté holky svoje mazlíčky milují. Víc než děti.
No, to je fuk.
Sestra a švagr si zaslouží tu nejlepší smuteční slavnost.
- A my jim ji dopřejeme, ne? - Sakra, jo.
Mám skvělý nápad, co kdybychom…
Budeme podávat birriu, tu měl švagr nejradši.
Birria?
Nebylo to grilované maso?
A hudební trio z Veracruzu. Moje sestra je milovala.
- Neměla radši mariachi? - Jo.
Zahrají její oblíbenou písničku.
„Libre“ od Manoelly Torres.
- Tu milovala. - To je ono.
„El Querreque.“ A jejich popel rozptýlíme do moře.
Ale moře je přeci děsilo.
Báli se ho od doby, co viděli Čelisti.
Zvětši tu fotku, vypadají na ní skvěle.
Nenáviděli ji!
Uspořádáme to v naší čtvrti.
- Můžeme použít váš dům, Rigo? - Klidně.
Vaši budou radši mezi svými než s bandou namyšlenců. Domluveno.
Jen tak mezi námi,
odkdy zná Leo líp než my?
- Roky spolu nemluvily. - Máma kreslila na její fotky kníry.
- Říkala, že vypadá líp. - Pravda.
Přestaňte kout pikle.
Sourozenci se mají rádi, i když se nenávidí.
Chápete?
Jasný?
Musíme dostat Puky zpátky.
Ne, zlato. Musíš to brát v klidu
a nechat Augustinu rozloučit se s její sestrou a švagrem.
Byl to kamarád, skvělý člověk!
Najala jsem médium, abych se s Puky řádně rozloučila.
Budeme dělat, co měla ráda.
Budeme čurat na mou postel?
Budeme aportovat,
to měla ráda.
Něco hodím a vy to chytíte.
Snadné.
Pak pohřbíme její popel pod stromem Beatriz,
který se odteď bude jmenovat strom Pukitriz.
Je to jasné?
Good.
Tak jak se dostaneme k jejímu popelu?
Aha,
chápu.
Jsem tu kvůli Brodyho dresu, který mi můj kamarád zanechal.
Odkázal mi ho před pár lety písemně,
když byl ožralý. Podívej.
PRO MÉHO KÁMOŠE RIGA
To je Genarův rukopis?
Ano. Notářský ověřený a úředně orazítkovaný, prostě všechno.
Nerad to říkám, ale Genaro ho dal mně.
Pokud nechceš, aby tě v noci chodil strašit,
splň tu závěť a dej mi ho.
Já vím, co se to tady děje.
Žárlíš, že mě Genie považoval za nejlepšího přítele.
„Genie?“
Moje reklamka ho najala, když to nejvíc potřeboval.
Stál jsem mu po boku v těžkých chvílích.
- Já s ním byl v nejtemnějších hodinách. - Vážně?
Když Mexiko prohrálo s Německem v roce 1998,
s Bulharskem v roce 1994.
- S Argentinou v 2006. - Cože?
Až na Mexiko proti USA v roce 2002, protože jsem letěl na mistrovství světa
a on si to nemohl dovolit. Neodpustil mi to.
To byla hrozná porážka.
Proč střídat Ramóna Moralese a dát tam ze všech lidí
zrovna Matadora Hernándeze? Ničitel snů.
- A nadějí. - Naprosto souhlasím.
To bylo hrozné.
Jestli potřebuješ peníze na dres, neměj strach.
Pošlu ti je na účet.
Přijmu to jen proto, že by to můj kámoš Genaro,
budiž mu země lehká, tak chtěl.
- Padesát bude stačit. - Dám ti pět.
- Uděláme kompromis. Třicet. - Fajn.
To je divné, „nedostatek peněz“.
To nic. Beru směnky, poukázky, hodinky.
Gis…
Uklidni se. Co se stalo?
Podívám se na účty.
Někdo mi vysál účty.
Někdo mi vyčerpal kreditku.
Jak tohle vysvětlím Silvie?
Zvlášť teď, když je zničená kvůli Puky.
To by byla hrozná zpráva.
Zapomeň na zprávy.
Nakupuje, aby se vyrovnala s depresí. Jak jí to mám říct?
Ženě nic neříkej. Znám člověka, který ti rychle sežene peníze.
Dává mi tipy na všechny zápasy.
- Tenhle týden je Canelo. - No a co?
To je snadný, Canelo vyřídí žabaře za pár kol.
Tentokrát prohraje.
Půjčím ti peníze, aby sis mohl vsadit a vyhrát něco zpátky.
Díky moc, ale radši to nebudu riskovat.
Dobře, tvoje škoda.
Ahoj, Cato, jak je?
Pomůžeš mi? Otevři zadní dveře.
Prosím, princezno.
Děkuju.
- Ahoj. - Dobrý?
Paní Silvia si přeje s tebou mluvit.
Tak jo.
Potřebuju popel svojí Puky.
To nejde, madam.
V chládku jsem se naučil respektovat mrtvé.
Dobře.
Navíc to nemůžu sestře udělat.
A už vůbec ne riskovat, že mě v noci bude strašit švagr.
Víte co? Nemůžu to udělat.
Vidíš? Proto jsi chudej. Nemáš vizi.
Kam mou Puky vezeš?
Na smuteční slavnost Leonor a Genara v naší čtvrti
Jste zvaná, jestli chcete.
Puky do té čtvrti nikdy nevkročila bez botiček!
Dojdu pro ně.
Vidíš? Proto jsme na tom tak, jak jsme.
Jsem smutná kvůli Puky.
Ani jsem se nemohla vyfotit s jejím spáleným tělem.
Cris, zlato.
- Jak ti je? - Vážně tě zajímá, jak se cítím?
Jsem ráda, že umřela.
Jak to můžeš říct?
Drahoušku,
je načase, abys sis začala na věci vydělávat v potu tváře.
Mám pracovat?
Co myslíš, že jsem za mámu?
Jistěže ne.
Aha.
Musíš přesvědčit Pabla, aby ti dal mou Puky.
Ale jak?
Tak, jak dosahuju svého u otce.
Flirtování.
Puky by to tak chtěla.
Jsem strašně smutná.
Co se děje, tati?
Moment, kontroluju akcie.
Diego, došly nám peníze.
Pošli Catu k bankomatu.
Ne, Diego.
Zbankrotovali jsme.
Naše účty jsou prázdné.
Všechny?
Zbankrotovali jako kdo?
Jako Trump, Luis Miguel nebo Azcárraga? Přišli o majetek.
Ne! Jako Lópezovi.
- Ne. - Ano.
Jak můžu pomoct, když jsme teď ve zranitelné třídě?
Postaráš se o Silviu. Nesmí se o tom nic dozvědět.
Tím míň utratit tu trochu peněz, co máme.
Jak se vyrovná s Puky bez nakupování?
Já nevím. Je mi to jedno.
Pomoz mi, prosím.
Vždycky máš vynikající nápady.
Už jsem se rozhodla. Obměním si celý šatník.
Mám na oblečení psí chlupy.
Všechno mi připomíná Puky.
Cato!
Proč se musíme scházet na tak zvláštním místě?
Kdysi jsme tu žili, tak teta chce, aby ta slavnost byla tady.
Jsou mrtví. Proč je mučit tím, že je sem přinesete zpátky?
Hele,
jak se lidi můžou muchlovat v takovým parku?
Co se děje, Cristo? Nikdy se mnou neflirtuješ.
Fajn. Máma chce, abych tě přesvědčila, abys mi donesl Puky.
Chce uspořádat seanci. Chci mámě pomoct.
Navíc hodný holky se loučí se svými mrtvými.
Jako v Coco.
Jasně.
Haló?
Neto, tady váš účetní. Všechno se vyřešilo.
Všechny ukradené peníze jsou zpátky na vašem účtu.
Jste zase bohatý.
Strašně moc děkuju! Nemůžu tomu uvěřit!
Neto.
- Jsi tam? - Genie?
To jsi ty?
Poslouchej, Neto.
Brácho! Jaký je to v nebi? Potkal jsi Maradonu?
Musím ti říct něco důležitýho o mým kámošovi a Canelově zápasu.
Musíš vsadit na…
Genie?
Na koho mám…? Genie!
Klid.
Taky se vyděsím, když si mi zdá o lůze.
To nic.
AKCE RIGO
Quique, pojď.
No tak, chlape, dělej.
Šup, šup. Dělej.
- Ano? - Rigo?
Kolik mi můžeš půjčit, abych vsadil na Canela?
Kurva, jo!
Neboj se.
Přinesu to.
Máme problém s cash flow.
Musím zabránit mámě utrácet.
Vyhýbat se utrácení je pro mou rodinu zcela nová věc.
Nakupování bez peněz vyžaduje kreativitu.
Padělané oblečení je stokrát levnější než originál
a uspokojí kupující stejně.
Myslíš, že si Silvia nevšimne?
Jde o to, jak to podáš. Jako taco z laskavce.
V restauracích je předražené. Máme ho každý den.
Nemůžu ji vzít do levného obchodu.
Když nejde Mohamed k hoře, musí hora k Mohamedovi.
Znáš osobní nákupy?
Zkuste pro Silviu zajistit „exkluzivní“ výběr padělků doma.
Jak? Budou to fejky.
Pokud má někdo talent na prodávání padělků, jsi to ty.
To je pravda, ale neznáš Silviu.
Budu potřebovat pomoc odborníka.
Tyhle.
A tohle.
Tamhleto.
Máme každou značku. Moje nejlepší klientky jsou bohaté dámy,
které nakupují na nedělních trzích.
Takhle paní Silviu oklameme.
Oděvy musí být v souladu s designem značky
a nesmí vypadat jako z poslední kolekce.
Úzké. Další.
Tahle chlupatá věc.
Musí být vyrobené v robotárně ve Vietnamu nebo Thajsku.
Nikdy z Číny.
Ano, potřebovala jsem trochu jiskry, Cat.
Musí vonět novotou.
Vůně, kterou jsem dokonale napodobila za roky,
kdy jsem si půjčovala její šaty, aniž by to věděla.
A konečně, čím vyšší je cena, tím snazší
je pro bohaté lidi to koupit.
Cítí se pak výjimečně.
Není to trochu odklon od vzhledu značky?
Ne.
Je to nejnovější design. Ještě se nedostal na mola.
Vážně?
Ukaž.
Je to tak drahé.
Tak to jo, to je určitě originál.
Sluší jí to.
Není to její styl.
Vezmu si všechno.
Zabalte mi je všechny jako dárek, prosím.
Teď už jen potřebuju vyměnit svoje SUV za nové Porsche.
Zajdeš tam po tréninku?
Díky, synku.
Ne.
Mami, slyšíš mě?
Mami!
Kde jsi?
Mami, slyšíš mě?
Jsi to ty, Leo?
Ano!
Musíš vědět něco o našem kámošovi.
- Ne! - Neodcházej!
- Mami! - Pomoc!
Panebože.
Včera se mi ve snu zjevila Leo.
To určitě ne, mami. Zjevila by se mně.
To pochybuju.
Víš, že tě nemusela.
Jen žárlila na mou světlejší pleť.
Zazlívala ti, že ses přestěhovala do Ciudad Juárez a už nám nevoláš.
Cože? Taky jste mohli zavolat vy mně, ne?
To myslíš vážně? Položila bys nám to.
- Ani náhodou. - Tak dost!
Jde o to, že Leo chtěla, abych vám řekla něco o Rigovi.
Asi si vzpomněla, jak ji Rigo na střední škole naháněl.
A Tinu, Chayo a všechny ostatní, co?
- Synku! - Tak jo. Nechám toho.
Mám pocit, že se jí nelíbí ta slavnost, co pro ni připravuješ.
Ale no tak, mami. Znám Leo líp než kdokoli tady.
Měly jsme celou věčnost společný pokoj. Takže dodělej ty věnečky.
- Dobře. - Co? Šup, šup.
Proč by máma chtěla skončit v moři? Neuměla plavat.
Přesně. Navíc táta neměl birriu rád. Bylo mu z ní špatně.
Leo sjížděla „Libre“ od Manoelly Torres.
A jak jí to dojímalo. Že jo, mami?
No jo, synku.
Upřímně, vypadají tam hrozně.
- Nemá tam máma knírek? - Vážně?
Máš pravdu. Je to hrůza.
Měj trochu úcty!
Je čas zasáhnout a udělat slavnost, kterou by naši chtěli.
Máš pravdu.
Ach, ségro.
Proč ses nezjevila mně místo mámě?
Neodpustilas mi, že jsem ti přebrala kluka.
Ale dej mi vědět, jestli nechceš rozptýlit do moře.
A jaké máš poslední přání?
Dej mi znamení.
Leo.
Takhle to bude? Vážně?
Nebuď tak plná zloby, Leonor.
Mluv se mnou, Leo! Řekni něco!
Co to sakra je?
Ty jsi zhubla?
Ty proradná…
Promiňte.
Omlouvám se, ale…
Můžete přestat s tím zvoněním? Víte, Puky to znervózňovalo.
Popel popelu.
Kouř kouři.
Tímto vyvolávám ducha Puky.
Ukaž se!
Promiňte, ale já a Puky jsme alergické na vůni pačuli.
Zhasnete to?
Chcete s tou čubkou mluvit, nebo ne?
Ano, chceme s ní mluvit.
Držte se za ruce a nepouštějte se, ať se děje cokoli.
Ukradení? Možná je Ernesto vzal na kafe.
Neurážej mou inteligenci.
- Co tady děláš, teto? - Jdu pro tvé rodiče. A ty?
Všiml jsem si, že nejsou v urně, ale nechtěl jsem tě rozrušit.
Zvlášť když tam mají…
seanci.
Já té čarodějnici něco řeknu.
- Počkej, teto… - Zmlkni.
Musím ti to vysvětlit.
Je tady!
Cítím její přítomnost.
Přivolejte ji.
Puky, zlato, pojď sem.
Puky nesnášela tu fotku s rozcuchanou srstí.
Je tady!
- To ne! - Puky!
Proboha ne. Puky!
- Puky. - Já jsem Leo.
To není možné.
Leonor!
Je s vámi Puky?
Je tady se mnou.
Puky!
Bude pro ni peklo trávit s tou ženskou věčnost.
Puky, Genaro a já máme poslední přání.
Dej mi Puky!
Leonor, tady Neto. Je tam Genie?
Jsem tady. Co chceš, Neto?
Cruz Azul porazili v play-off Pumase 2:0.
Co je to s tebou? To nikoho nezajímá.
Chtěl bych dát hlavičku jako Pelé Itálii na mistrovství světa 1970.
A já chci brazilské narovnání vlasů.
Fuj.
Tak jo, chci vědět, jaké má poslední přání Puky.
Puky chce čurat na Cristinu postel.
Já to říkala, mami.
Nevěřím, že tohle je poslední přání Puky.
Chci důkaz!
Puky mě olízla!
Tak jo.
Neměj strach, ségra. Zařídím ti to brazilské rovnání.
Oni shořeli, no tak!
Ne!
Canelo vyhrál!
To nic. Dostaneme ty peníze zpátky.
Z ničeho nic přichází váš nejoddanější nápadník.
Je mi jedno, když lidé říkají, že jsem zamilovaný až po uši.
Horké tamale?
Ten zatracený Genaro.
Došel jsem až k tvému oknu.
Tamale? Jsou s červenou nebo zelenou omáčkou.
Tomási.
Řekl jsi o té smuteční hostině sousedům?
Nikoho z těch lidí neznám.
Snad jsi jim nedal špatnou adresu?
Kdepak. Řekl jsem jim to. Nevím, proč tady nejsou.
Ale mí kamarádi z vězení dorazili. Ahoj.
To je Copánek, Kloboučník a Plešoun.
Dobrou chuť, lidi. Všichni.
- Dobrou chuť, Kloboučníku, Copánku. - Ano.
Díky, Kloboučníku.
Díky, Kloboučníku……
Bylo to tamale dobré?
- Báječný. - Jasně.
Loreno! Gerardo!
Leonor a Genaro!
Jmenovali se Leonor a Genaro.
Ach, Leonor a Genaro!
Leonor a Genaro!
Proč jen odešli?
Zdrávas Maria, milosti plná a Matko milosrdenství.
Nositelko života, lásky a naděje.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé…
Rigo.
Co?
Canelo vyhrál.
To je skvělý. Gratuluju.
Vážně? Poslechl jsem tě a vsadil proti němu.
A proč jsi mě poslouchal?
- Říkal jsi, že vždycky vyhraje. - Jo, ale tys říkal…
Můžeš se toho kontaktu zeptat, jestli se s tím dá něco dělat?
Ne. Sázky jsou jako milenky.
Chvilku si užij, ale nedávej jim všechno.
Hele.
Suvenýrek.
Genie.
Byl jsi kámoš mýho kámoše, takže teď jsi můj kámoš.
A kámoši si pomáhají.
I s babama.
Máš štěstí, že nejsem na blondýnky.
Klid.
Pak mi to nějak vrátíš.
…a odpusť nám naše viny, jako i my odpouštíme svým viníkům.
Neuveď nás v pokušení a chraň nás od zlého…
Tak, Tomás a Pablo vykonají
poslední vůli mé sestry Leonory a švagra Genara.
Cože?
Kopni to šikmo obloukem.
Tak to Genaro chtěl. Raz, dva, tři, teď.
Ne!
- Mami? - Co tu děláš?
Dej to sem. Nedovolím, abyste s Puky stříleli góly.
Co to děláš s mou sestrou a švagrem, ty čarodějnice?
- Tvá sestra je čarodějnice. - Pusť to!
- Do toho, blondýno! - Pusť to!
Ale ne.
Kvůli tobě jsem nemohla splnit poslední přání své sestry.
Teď mi to nikdy neodpustí.
No a co?
Puky nebude moct čurat na Cristinu postel.
Ta poslední přání jsem si vymyslel.
Cože?
Já to Pukyno.
Cítím jejich přítomnost!
Je tady!
Puky, jsi to ty?
Já jsem Leo.
Je tam s vámi Puky?
Ano, je tu se mnou.
Puky.
Chci dát gól hlavou jako Pelé.
A já chci brazilské narovnání vlasů.
Chci důkaz.
Puky mě olízla!
A tak to bylo, Tino.
Souhlasili jsme s tím plánem, protože jste obě zaslepené.
Promiň, Augustino.
Všichni se chceme s našima rozloučit.
A s Puky.
POHŘEBNÍ ÚSTAV
Nebyli důležití jen pro vás, ale i pro nás.
Vidíš, co jsi způsobila, Leo?
Bylo by jednoduší, kdybys mi řekla svoje poslední přání.
To máš z toho, že se mnou nemluvíš.
Ty jsi se mnou taky nemluvila!
Leonor?
Jsi to ty?
Vypadáš rozmazaně.
Ještě tu nemají optické kabely.
Proč jsi nevolala, když ses odstěhovala?
Byla jsi naštvaná, co mě Rigo začal balit.
Byl to můj kluk.
Jasně. Tvůj a všech ostatních holek.
Byla to jen malá pusa.
To je jedno.
Kluka svojí sestry nemůžeš balit.
Fakt jsem na něj letěla.
Promiň, ségra.
Proto jsem nevolala.
Protože jsem se styděla.
A moc mi chybíš.
Ani nevíš, jak lituju, že jsem byla tak oplzlá.
Tino, miluju tě z celého srdce, ale tohle jsi vážně přehnala.
Co můžu udělat, abys mi odpustila?
Musíš se postarat o mou rodinu.
Takže jsi mi odpustila?
Počkej, Puky, ne!
- Nerozumím. - Ne!
Jejda!
Leonor, jsi tam?
Ach bože!
Došla mi teplá voda. Leonor.
Leonor. Nemůžeš takhle odejít.
Co to děláš?
Ukládám popel svojí Puky.
Pod strom Pukitriz.
Nemám žízeň, díky.
To je pro Puky. Měla ráda chuť pramenité vody
Bylo pro mě těžké smýt popel Leo.
Je to jako se s ní znovu loučit.
Aspoň jsi ji mohla poslat do moře, ne?
Myslím jako odpadem. Aspoň něco.
Víš co, Rigo?
Po tom všem jsem si uvědomila, že nemůžu opustit svou rodinu.
- Do Juárezu se nevrátím. - Vážně?
To je skvělá zpráva, Tino.
Jeden z mých nájemníků právě opustil dům kousek odsud.
Můžeš tam bydlet,
než prodám ten obrovský dům tvojí sestry
a získám peníze pro její děti.
Chci říct…
Takhle
si budeme blíž, ne?
To myslíš vážně?
To je skvělý. Moc děkuju, Rigo.
- Díky. Moc děkuju. - Jo.
Ne, nemusíš…
- Dodělej to nádobí. - Jasně.
Počkat, počkat.
Počkej, mami. Dej mi to.
Opatrně, je to…
Automatické. Co jsem vám říkala?
Zacházejte s tím jako s vlastním.
Moji Lópezovi!
Agustino!
Páni, Agustino.
Jsem ráda, že je konečně bereš pryč.
Konečně nemusím koukat na tvůj obličej plnej botoxu.
Díky Bohu. Nechápu, jak moje sestra
vydržela šest měsíců s takovou čarodějnicí.
Sbohem, měj se.
Sbohem, Lópezovi!
Ahoj, nebudeš nám chybět. Sbohem!
Snad se už nikdy nevrátíme.
DŮM NA PRODEJ
ČTVRŤ NA NEBESÍCH
Ernesto!
Měníš nábytek?
Ne, Silvio. Zabavují ho.
Podvedli mě a o všechno jsme přišli.
- I o dům. - Ne.
Cože? Ne!
Tohle neberte. Stálo mě to majlant.
- Klid, mami. Podívej. - To tu zůstane.
Je normální, že bohatí lidé zkrachují.
Mike Tyson zkrachoval. Andrés García dvakrát.
I Trump, a to byl pak prezident.
Můžeme bydlet ve Four Seasons, než táta dostane naše peníze zpátky, mami.
Už je nemůžeme dostat zpátky.
Ani si nemůžeme dovolit Four Seasons.
A co Sheraton?
Ani Best Western.
Ne!
A životní pojištění?
Nemám v plánu umřít.
Nalož do Joelova auta, co se tam vejde, a to je vše.
- Myslíš tohle? - Joeli, moje kufry.
A co můj?
Ne!
Je to tu trochu stísněné, ale žádné namyšlené blondýny.
Dobře, že jsi mi řekla, ať poslechnu tvého kámoše, Leo.
Odteď budeme žít šťastně zpátky v naší čtvrti.
- Přesně tak. - Budeme. Jasně.
Jsou tu noví sousedé. Jdu je přivítat, ať vykročíme pravou nohou.
- Pravou nohu! - Jasně.
Kdo to najde, toho to je.
Měl by ses podělit, Pablíku.
Vězení mě naučilo být velkorysý.
Dobře, rozkrojím to.
Zdravím.
S dovolením.
- Ty? - Ty?
A sakra.
Překlad titulků: Marek Buchtel