СЕРІАЛ NETFLIX
Доброго ранку!
Пас.
Гол!
Доброго ранку!
Я думала, ти забув англійську.
Ой, кохана, не варто було турбуватися.
-Угадай, який сьогодні день? -Моя черга робити внесок?
-Ти робиш внески? -У касу взаємодопомоги Ріґо.
Хай дасть тобі грошей! Бо сьогодні наша річниця.
З річницею, Чівіс.
Відсвяткуємо в найкращому ресторані міста.
Сьогодні субота. Знаєш, що це означає?
-Знижки. -Усі будуть там!
-Хіба це добре? -Так, Ерні!
Це наш шанс показати, що ми ще у грі.
Ти знаєш, як воно. Якщо тебе не бачать — ти не існуєш.
-Згадай Акостів. -Хто такі Акости?
Так. Їх не існує.
-Смачного. -Дякую, кохана.
СВЯТА ВІД РІҐО
Не знаю. Чесно кажучи, іноді мені здається, що мами
наймають мене на дивне поєднання
дитячих свят і дівич-вечорів.
Чому ти так думаєш? Не рухайся, бо моя рука зісковзне.
Можна зізнатися?
Сьогодні в нас річниця весілля, а я забув. Але вона не розлютилася.
Обережно з цією темою, друже.
Жінки як податкова. Здається, все гаразд,
а коли ти найменше очікуєш, вони вимагають грошей.
Саме так, вона хоче піти в наймодніший ресторан міста.
Доведеться погодитися. Але зараз не моя черга на допомогу з каси.
Я хотів щось закласти, але в мене нічого не залишилося.
Якщо ти бідний, прийми це. Але в цій ситуації є й плюси, друже.
Я готовий на все,
щоб подарувати Тіні казковий вечір.
Показати їй, що, як мій кумир Роберто Карлос,
я можу бути старомодним коханцем.
Авжеж, можеш. Це найлегше, друже.
Тобі треба лише…
відростити яйця.
Твердо сказати: «Привіт, Тіно, це я.
Повечеряємо разом?» Ось так.
Я завжди казав, друже: ти профі.
Так, чорт забирай!
МІСТЕР ГЕТТО
Вибирай, що хочеш, племіннице.
Я пригощаю.
Як справи, Лулу? Як ти? Усе добре?
Бувало й краще.
-Запиши на мій рахунок, красуне. -Я більше не дам тобі в кредит.
Та ну, Лулу. Ти жартуєш, так?
Лулу треба вмовляти.
Лише цього тижня ти винен 300 песо.
Зараз лише вівторок.
Ну ж бо. Лулу.
-Лулу. -Ні.
Скільки коштують огірки, Ельвіро?
-Три за 18 доларів. Скільки тобі? -Три зеленіших, щоб вони…
Квітка… для іншої квітки.
Непогано, друже.
За вечерею можу розказати більше.
Ріґо! Ти заплатиш за квітку цукіні чи просто жартуєш?
Зачекайте, донья Ельвіро.
Знаєш що, друже?
Не можу. Я щойно сіла на дієту.
Вона тобі не потрібна.
До того ж, краще почни завтра
і зроби те, що всі роблять, перш ніж сісти на дієту.
-Що саме? -Об'їдаються.
Подумай і скажи мені.
Гаразд.
Це вже кінець, Тіно.
-Замовкни і закінчуй з моїми огірками. -Ось.
Зі мною таке вперше. Я не знаю, що сталося.
Покладатися лише на зовнішність неправильно.
Йдеться не лише про зовнішність.
Це моя харизма, так би мовити.
Мало хто може цим похвалитися.
Наприклад, Канело, Адріан Урібе.
І Луїсмі, навіть з пухкими щічками.
Наприклад, бачиш Ауреліо? Він дуже радіє, коли я вітаюся.
Це буває щодня. Дивися.
Ауреліо!
Як справи? Ти жартуєш?
Двічі за день?
-Я втратив харизму. -Та ну. Годі тобі.
Ауреліо! Не може бути.
Я йду на побачення з Крістіано! Боже мій! Ми Кріс і Кріс.
Не бачу радості, Пабло.
Ти повинен піти зі мною.
Це неможливо.
Дізнавшись про побачення Кріса і Кріс,
токсифани зрозуміють, що ми насправді не зустрічаємося.
І всі наші мрії стати інфлюєнсерами підуть нанівець.
Навколо багато папараці.
-Тут? -Ти не розумієш.
Це ніби всі дізналися, що менеджери попросили Белінду і Нодаля зустрічатися.
-Це був би скандал! -Гаразд.
На благо «Токсикьют».
Так!
-Що скажеш? -Це побачення, а не одруження.
Ти сама казала, що мамі не подобається Ріґо.
Що ж… А ти, мамо? Ти нічого не скажеш?
Тільки те, що Ріґо одружений.
То що? Чайо давно пішла. Це не рахується, так?
Тоді навіщо питати, якщо тобі байдуже, що я скажу?
Звісно, мені не байдуже, але Тере має рацію.
Це просто побачення, я не виходжу за нього заміж.
-Саме так. -Тоді роби, що хочеш.
-Я скажу «так». -Ура!
-Ти мусиш нам усе розповісти. -О ні. Не мені. Ні.
Так. Усе. Якого кольору його білизна,
хто перший роздягнувся. Авжеж.
-Дивіться, це Містер гетто. -Привіт.
Так, це він.
Мені потрібна твоя порада, дядьку.
У мене немає для тебе поради.
Я втратив харизму. Я не знаю, як жити,
коли ти альфа-самець району.
Привіт, Пабло.
Я альфа-самець?
Що я можу сказати?
Я буду третім зайвим на побаченні Крісти і Крістіано,
але токсифани мають думати, що це наше побачення, а зайвий він.
Стривай. Крістіано — зайвий?
-Так. -Ти не бачив Крістіано чи що?
Що мені робити?
Я знаю.
Взагалі-то, можна взяти ще одну ціпоньку, щоб зайвих не було.
-Ще одну ціпоньку? -Так.
А! Тобто дівчину.
Так.
-Дякую. -Будь ласка.
Мені потрібна сушка феном і кілька розпущених локонів. Розумієш?
Так. З якої нагоди?
Сьогодні моя річниця з Ерні.
І ми підемо в найкращий ресторан міста.
А в суботу всі будуть там.
-А хто всі? -Усі, кого ти не знаєш.
Тобто важливі люди, але не такі важливі, як ти.
Доброго ранку, Аніто! Як справи, Аніто? Чудово? Вітаю.
-Доброго ранку, Тіно. -Доброго ранку.
Зима, допоможи мені з Тіною.
Я зайнятий, Ракель!
Як і я, коли народжувала 15 годин.
П'ятнадцять! Ну ж бо! Швидше!
Привіт, Зима. Я хочу зробити макіяж і зачіску, але нічого яскравого.
Елегантно, але природно. Ось так.
Ого.
І куди ти збираєшся така елегантна, але природна?
Я йду на таємне побачення з чорно-бурим лисом.
Точно в дорогий ресторан.
Щоб піти на тако, не треба гарно вдягатися.
О, Чівіс. Я тебе не помітила. Хто тебе запросив?
Як я й казала, Ракель,
я йду в дуже дорогий ресторан.
Облиш, ти ледве можеш дозволити собі кафе.
Моя люба мама годує вас у кредит. Хіба що ти заощадила трохи грошей,
бо твій син завжди їсть у мене вдома з Тере. Точно заощадила.
Завжди, серйозно.
-Я заїду за тобою о 20:00. -О 20:00.
-Не о 20:10. -Так, кохана. Я буду тут о 19:55.
Привіт, Дієго.
Дієго, не йди. Мені потрібна твоя допомога.
Я втратив харизму. Лише ти можеш мені допомогти.
Слухай, ти завоював мою нестерпну…
Тобто неприступну племінницю.
Дай мені пораду. Я у відчаї.
Мій секрет…
покора.
Це брехня, Дієго Еспіноза. Наші стосунки засновані на домовленості.
Пробач, кохана. Твоя правда.
Чудово, я зрозумів.
Тобто головне — бути невдахою і дозволяти іншим керувати тобою.
Підете зі мною туди, де навіть невдахам щастить?
На вечір самотніх у барі «Ель Бесо»,
відомий як вечір жінок у відчаї.
Це жінконенависництво, дядьку.
Там не лише жінки у відчаї. Чоловіки теж.
Так. Допоможіть. Ходімо зі мною.
Я сам більше не витримаю відмову.
Привіт, Бріттані, я прийшов запропонувати тобі
піти на ексклюзивну вечерю з Містером гетто.
Усі тобі заздритимуть, і ти зможеш піддатися спокусі зі мною.
Привіт, Бріттані, я прийшов запропонувати тобі
піти на ексклюзивну вечерю з Містером гетто і Крістіано.
-З Крістіано? -Так.
Чуваче! Дуже дякую.
Ти такий крутий!
Вона назвала мене чуваком?
Що ти робиш?
Фу! Тут коричневі смужки!
Отже, це ти збоченка, яка краде труси Томаса!
Ти також крадеш одяг моєї Яні?
Клянуся, я поверну.
Тільки якщо скажеш, навіщо він тобі.
У мене побачення з Крістіано, і я хочу виглядати, як дівчина з району.
-Чому? -Бо він любить дівчат з району… Мабуть.
То ти хочеш повністю змінитися, щоб догодити йому?
-Саме так! -Фу!
Звучить здорово. Дуже по-дорослому.
Але тобі вирішувати.
Я знаю. Жінка має робити те, що має робити жінка.
Боже мій! Це земля снобів, так?
Так.
Гей, може, спершу перекусимо?
Тут поруч є карнітас? Має бути хоч щось.
Ні, Тіно. Я хочу вразити тебе.
Я довго чекав на цей шанс.
-Коли ти закінчила школу? -Давно.
Бачиш? Саме тому я вирішив шиканути
і сходити з тобою в модний ресторан.
Тут навіть меню французькою.
І цін немає.
Домовились.
Вибачте.
Жінки тут готові на все.
Мені здається, що за цим столиком буде важко.
Ми біля самого проходу. Бачиш?
Нам дали це місце, бо я втратив харизму.
Зі старим Томасом такого не сталося б.
Я попрошу інший столик, щоб усі могли скористатися «цим».
Ні, Томасе. Покірливий хлопець не зробив би так.
Чому?
Мені не подобається твоя поведінка альфа-самця,
але якщо хочеш, іди попроси.
Тут дуже незручно. Так?
Так. Дуже незручно. Ой, спина.
Твоя правда, Дієго. Сьогодні я буду слабким, як і ти.
Дієго не слабкий. Скажи йому.
Ні, я не слабкий. Так?
Знаєте що? До зустрічі.
Замовиш пива?
Звісно.
-Якщо подумати, краще пінья коладу. -Чудово. Супер.
Дієго, я тебе обдурила! Ненавиджу пінья коладу.
Я перевіряла, чи ти зробиш, як я скажу. Чому ти завжди зі мною погоджуєшся?
-Інакше ти злишся. -Авжеж ні.
Я хочу, щоб ти був наполегливий. Замовляй, що хочеш. Я не розізлюся.
Це пастка?
Офіціанте, пляшку «Дом Периньйон».
Або краще дві «Куби кампечана».
У мене мало грошей.
Дієго! Ром — продукт рабства. Його треба заборонити.
І не можна, щоб нас побачили з пляшкою якогось Дона.
Усі подумають, що ми вихваляємося. Піду в туалет.
Ні, Дієго!
Я замовив «куби».
Розслабся, кохана. Ти чудово виглядаєш.
-Застібнися, будь ласка. -Так.
-Стій рівно. -Так.
Дивися. Лемуси. Привітайся. Привіт!
Вони нас не бачили.
Маєте бронь?
Ні. Я Ернесто Еспіноза де лос Монтеро.
Сеньйоре Еспіноза, я не можу вас впустити без броні.
-Що? -Що?
Сеньйоре Гомес дель Ріо, заходьте. Дуже рада.
-А його бронь? -Вона йому не потрібна.
Будьмо.
Що?
Я не дозволю їм глузувати з мене чи з нас.
-Але… -Ви куди?
На нас чекають.
Хто?
Вони.
Ви з містером Ріґо? Треба було сказати.
-Так? -У мене була дуже струнка фігура.
-Привіт! -Привіт!
Рада вас бачити! Який збіг, так?
Ми й не думали, що ви будете тут.
-Ми теж, тому геть звідси. -Тіно.
Усе гаразд. Якщо є місце для двох, знайдеться і для чотирьох. Так, друже?
-Звісно! -Привіт, Чівіс.
-Бачиш. -Ріґо.
-Ой. Дякую. -Несіть.
Це неймовірно. Рада вас бачити.
Дай мені, білявий.
Ці чипси найкраще смакують з холодним пивом. Так, Пабло?
БУДЬТЕ СПОКІЙНІ ТА ГРАЙТЕ ДАЛІ
Привіт, народ.
Це речі Янет?
Ерні, пам'ятаєш, як ми були в Парижі?
Ой! Обожнюю.
Мені суп вішісис.
Друже, леді замовляє суп вішісуаз.
Друже?
Я трохи знаю французьку.
Я завантажив застосунок. Неймовірний.
Допомагає для вимови.
Це ж треба.
Гарсон, а ще гарні теплі тортильї.
-Сі ву пле. -Гарсон!
Можна мені ще нопаліто?
Маленькі нопале.
-Ле петіт нопаль. -Крихітні.
-Ле петіт… -Ле петіт. Ясно.
Ще пива, будь ласка.
Що з тобою? Ти п'єш мою маргариту.
Вибач.
Розслабся, не треба соромитися.
Чесно кажучи, я дуже сором'язливий.
Взагалі-то, я хотів з тобою поговорити, але мені було соромно. Так.
Ну, зараз ми говоримо.
Мене звати Консуело, але всі називають мене Чело.
-О, Чело. -А ти хто?
Томас. Але можеш називати мене як завгодно.
І що ти тут робиш, Томасе?
Тут? Я шукаю людину, з якою можна було б поїхати додому.
І яка дорікала б мені, що я неслухняний.
-Так. -Який неслухняний хлопчик.
Так.
Ти зробиш усе, що я скажу?
Так, володарко.
Так.
Ось вона.
Ого!
О ні! Як ведмідь потрапив у кульку?
Тіно, це тобі за те, що прийняла моє запрошення.
Ріґо, це так мило з твого боку!
Тост.
За старі й нові дружні стосунки. Зрештою, це і є головне в житті:
залишити минуле позаду й спробувати щось нове.
-Будьмо! -Будьмо!
Будьмо.
А це твої маленькі друзі?
Саме так.
Зачекай тут. Я поговорю з друзями, а потім підемо до мене.
-Так? -Так, Чело.
Так.
Ого! Ти мав рацію, Дієго!
Я був на 100% покірним, і вона хоче запросити мене до себе!
Ти геній!
Приготуйтеся, бо тигр повернувся і біжить!
Томасе?
Так…
Що ти робиш у цьому борделі?
Я прийшов з Тере і Дієго, вони хочуть познайомитися з кимось.
Воно й не дивно. Жінки, які ходять сюди, приваблюють чоловіків у розпачі.
-Саме так. -Готовий, Томасе?
-Ката. -Чело!
-Ти підкотив до моєї сестри? -Що?
-Ні. -Ні.
Це я до нього підкотила.
До того ж, він такий сором'язливий, я навіть подумала, що домагаюся його.
-Так, Томасе? -Так.
Ти така легковірна.
Він прикидається сором'язливим, щоб познайомитися і скористатися тобою.
І це працює.
-Брехун! -Та годі!
-А я хотіла тебе покарати. -Так.
-Ти поганий. -Так.
Авжеж. Я найгірший? Ви обидві маєте мене покарати!
Ну ж бо!
Зроби щось. Це побачення тоне швидше,
ніж «Титанік», і навіть Роза загине!
-По-моєму, Джек помістився на дошці. -Поговоримо пізніше. Зроби щось.
Точно.
Я знаю. Чекай.
Ні! Яка гарна пісня, Пабло!
-Ми не забудемо тебе -Будь ласка, зрозумій
Любовний трикутник
-Це погані стосунки -Ми були лише друзями
Геть звідси!
Краще бути самій, ніж з тобою
Ти про це пошкодуєш
Чому ти стоїш сам? Танцюй.
Що? Якого біса?
Я думав, ти любиш пластичність і поліаморію.
Ні! Я фліртую з тобою кілька годин!
Що? Я думала, ти мій хлопець.
Помиляєшся. Мені подобається Пабло.
Але я не проти замутити з вами всіма.
На жаль, ти не мій тип, але дякую.
Крісто!
Думаю, я не проти… поліаморії.
-Ого! Який сюрприз! -Сільвія!
Ми показуємо Тіні та Ріґо ресторан для гарних людей.
Ой, припини.
Ми всі знаємо, що ти банкрут.
І не так, як Трамп. Ти бідна, як Лопеси.
Дорогенька, ти маєш затямити, що тобі тут більше не місце.
Я не розумію, як ти зможеш заплатити рахунок?
Це ж не ятка з чилі чи тако.
Чи щось подібне.
-Гей, іди сюди. -Що?
У тебе щось у вусі.
А ти, дорогенька, не мороч мені голову.
Я знаю, що бронза тебе збуджує. Спитати про це Томаса?
Так? Тож пригальмуй і вибачся перед білявкою.
Або я віддам твоєму старому пердунові слуховий апарат
і все розповім. Швидше, золотошукачко!
Вибач, Сіл.
-Треба йти. Водій чекає. -Добрий вечір.
Усі знають, що твоє дівоче прізвище — Перес!
Без дефіса! Просто Перес! Отак!
-Я піду в туалет. -Я теж. Не чіпай мою їжу!
Повірити не можу! Ого!
Мені сподобалося поставити їх на місце! Як ти!
-Тобто як? -Я просто сказала, що думаю.
-Без лицемірства. -І багаті, і бідні можуть бути лицемірами.
Знаю, але ти бачила вираз сухої ящірки на її обличчі,
коли я сказала, що вона Перес?
Так, це гірше, ніж бути Еспінозою.
Жартую.
Що ж…
Дякую, що захистила мене.
Я не люблю знущань над вразливими людьми, а ти була перелякана, білявко.
Дякую.
Отже, якщо ми говоримо відверто,
що там у вас із Ріґоберто?
Ти про побачення? Він запросив мене як друга.
Та ну. Між вами точно щось є,
бо це не вечеря і не подарунок для друга.
Бачиш, білявко. Я не знаю, що робити.
У мене є почуття до Ріґо,
але це надто швидко після того, що сталося з моєю сестрою.
І він був з нею, коли фліртував зі мною.
Леонор тут більше немає.
І ти заслуговуєш щастя… Тіно.
Ти точно заслуговуєш щастя.
Думаю, твоя харизма повернеться. Ти підчепив її.
Так, але тепер Ката сердиться на мене більше, ніж раніше.
Який тісний світ.
Чи район.
Ні, я знаю, що відбувається. Ката — твій криптоніт.
Що?
Ти закохався в неї, тому втратив «харизму».
І що тепер? Що ти робитимеш, Томмі?
Те, що зробив би зрілий і розумний чоловік.
Так.
Дивитимуся «La Risa en Vacaciones 3», «Хі-Мена»
і робитиму відтискання на кулаках, щоб повернути тигра Лопеса.
Не чіпайте мене, поки я не знадоблюся району Немовляти Ісуса.
До зустрічі.
Добре.
Ходімо до мене. Я хочу подивитися польський фільм
про коня, на якому Фрейд їздив на останній сеанс.
Приготуємо органічну вівсянку і їстимемо, поки дивитимемося.
Я краще піду додому. Подивлюся «Їсти, молитися, кохати».
Це стереотипи щодо жінок і романтизація ідеї кохання,
але фільм чудовий, і я люблю Джулію Робертс.
А ще я з'їм гордітас твоєї бабусі.
Крісто. Як ти? Як почуваєшся?
Не дуже. Мені подобався Крістіано.
Я навіть змінила свій стиль для нього.
Цей одяг тобі не дуже личить,
але смак Янет сумнівний.
Усе не так погано. Крістіано тебе поцілував. Це має щось значити.
Але він і тебе поцілував!
Поцілувати його, щоб він знову поцілував тебе?
Огидно!
Я не люблю ділитися. Тому в мене й немає молодшої сестри.
ВІДПИСАТИСЯ @КРІСТІАНО_ПОЛІАМОРІЯ?
Знаєш що?
ПАРКУВАЛЬНИК
Я ніколи раніше не забирала їжу з ресторану.
-Ти попросив тортильї в офіціанта? -Так, ось вони.
І як воно — вперше забрати недоїдки?
-Це не недоїдки. -Недоїдки.
Ні. Ми просто попросили їжу з собою. Не кажи так.
Знаєш що?
Я вперше не переживаю, що втратила все.
Усе, крім стилю й класу. Я з ними народилася.
Цього не можна втратити. Я цілком з тобою згоден, кохана.
Я вперше пишаюся, що сплатив такий рахунок.
Ну, половину такого рахунку.
Знаєш, скільки танців Тарзана я маю виконати, щоб замовити тут пляшку вина?
-Коханий. -Ні.
Значно більше, ніж може витримати моя дупа.
-Я тебе кохаю. -А я тебе.
Дивися!
Кохана. Тримай.
Мерсі.
Не треба було мене проводжати.
Я не 15-річна дівчинка, яка не дійде додому сама.
Я знаю. Я роблю це не заради тебе,
а заради доньї Долорес. Ти знаєш, вона мене недолюблює.
Тож я хочу, щоб ти повернулася додому
жива і здорова.
Добре.
Знаєш, Ріґо?
Спершу я сумнівалася, чи варто йти з тобою на побачення.
І тепер я розумію, що зробила правильний вибір. Дякую.
Але я хочу попросити тебе не поспішати.
Слухай, Тіно. Ти дуже важлива для мене.
Я б ніколи не зробив те, що тобі не сподобалося б.
Обіцяю.
Хоча я завтра про це шкодуватиму
і дуже давно цього хотів,
якщо в нас буде другий перший поцілунок,
хай це краще станеться, коли ми обоє будемо тверезі.
Бо це для мене важливо.
Переклад субтитрів: Галина Козловська