‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אם קונים שפתון,‬
‫מקבלים משחק לוח נחמד לכל המשפחה.‬
‫יש לי גם חומרי סיכה, צעצועים.‬
‫אחלה.‬
‫היי! מה זה?‬
‫תסתכלי על הכביש.‬
‫תפסיקי להסתכל במראה‬ ‫ולרגל אחרי הנוסעים שלך.‬
‫רואה? ככה זה UberX. בוא נלך.‬ ‫-לא. חכי.‬
‫מה קרה פה?!‬
‫הדלת שלי! לאן את הולכת?‬ ‫תשלמי לי על הדלת שלי!‬
‫תעזבי!‬ ‫-כלבה משוגעת.‬
‫זה בלנסיאגה! מה קרה לך?‬ ‫-לא אכפת לי. תשלמי לי. היי!‬
‫מטומטמת! זה בלנסיאגה!‬
‫צא, חוצפן משוגע! קדימה!‬ ‫-סילביה!‬
‫מה זה?‬
‫- בית החלומות שלך -‬
‫אישה מעצבנת!‬
‫מה?‬
‫לחמניות ושעועית מטוגנת.‬
‫ביקשתי ממנו מנה יפה‬ ‫כדי להעלות לאינסטגרם, ותראה מה קיבלתי!‬
‫ברצינות. לכבוד מה זה?‬
‫פיטרו את אבא היום.‬
‫נו באמת, חנארו! רק זה היה חסר לנו!‬
‫הדלת של ה-Uber שלי נהרסה‬ ‫בגלל איזו כלבה משוגעת.‬
‫את בסדר, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא!‬ ‫-מה?‬
‫הדוד אמר שהוא ילמד אותי לנהוג‬ ‫בסוף השבוע הזה.‬
‫אין בעיה, אחיין. אני אקח אוטו בהשאלה.‬
‫נכנסת לכלא בגלל זה.‬ ‫-הוא רק לקח את האוטו בהשאלה.‬
‫אל תגני עליו, אימא.‬
‫אנחנו צריכים כסף‬ ‫לטקס הקומוניון הראשון של יאני.‬
‫זה בסדר מבחינתי.‬ ‫אני בכלל לא רוצה לעשות את זה.‬
‫אל תדברי ככה, יאני. את תגיעי לגיהינום.‬
‫זה בסדר, מותק. צ'ריטו ממשאבי אנוש אמרה לי‬
‫שהבנק פותח סניף חדש במרחק שני רחובות.‬
‫יש לי ריאיון עבודה ביום שישי.‬
‫אני חושבת שהיא מחבבת אותך, חנאריטו.‬
‫לא, מה פתאום?‬
‫תיזהרי, מתוקה.‬
‫אל תיתני לה לגנוב אותו.‬
‫מצידי שתיקח אותו, לא אכפת לי.‬
‫- בית החלומות שלך -‬
‫מה זה?‬
‫מישהי נתנה לי את זה‬ ‫בתמורה לקרם נגד קמטים.‬
‫ההגרלה מחר, והפרס הוא בית.‬
‫תני לראות.‬
‫אין מצב! זו אחוזה, לא בית.‬
‫לא נראה לי שנזכה.‬
‫רואה? חשיבה שלילית.‬
‫מה?‬
‫רק צחקתי.‬
‫לא אצטרך לישון בחדר של ההורים.‬
‫לא אצטרך לישון בחדר עם האחים שלך.‬ ‫-תני לי לראות.‬
‫אתם יודעים שהייתי רוצה לתת לכם בית כזה,‬ ‫ועוד הרבה יותר,‬
‫אבל זה דורש עבודה קשה.‬
‫תקשיב לה.‬
‫מתי הריאיון שלך בסניף החדש?‬ ‫-ביום חמישי, מותק.‬
‫יום שישי!‬
‫לא נכון!‬
‫אין מצב!‬
‫אלוהים!‬
‫- שכונה פרטית פרדייס -‬
‫הינה המפתחות לאחוזה החדשה שלך, לאונור.‬ ‫ספרי לנו, גברת יפה,‬
‫מה ההרגשה לזכות באחוזה‬ ‫בשביל המשפחה הנהדרת שלך?‬
‫זו הרגשה…‬
‫הרגשה ממש טובה!‬
‫תתלהבי יותר.‬
‫הרגשה נהדרת.‬ ‫-קאט!‬
‫אולי כל המשפחה תצעק יחד בהתלהבות?‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫לופז!‬
‫כן, אדוני!‬
‫לחיים.‬
‫בית יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫אסור לך לצלם בבית שלי!‬
‫תגידי לי מזל טוב.‬
‫"לאס הארפס" אישרו הגעה‬ ‫לאירוע של ג'נשי פלחור.‬
‫לא קיבלתי את ההזמנה.‬
‫בטח שכן, דייגו.‬ ‫אפילו עשינו שבוע של ניקוי רעלים.‬
‫מגזין "קאראס" יסקר את האירוע.‬
‫מי תהיה על השער?‬ ‫-לא!‬
‫סוף סוף!‬
‫בחור מ"לה אקדמיה" הופיע על השער.‬ ‫-בדיוק!‬
‫אני עומדת להגשים חלום.‬
‫נמסטה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה?‬
‫נראה לי שאלה הזוכים בהגרלה.‬ ‫-אין מצב.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, הם כאן, ו…‬
‫בואו נלך לראות אותם.‬ ‫-בשביל מה?‬
‫למה הם רוקדים ככה?‬
‫אם הייתי זוכה בבית, לא הייתי כזאת עלובה.‬
‫מותקה, הודות ליקום,‬
‫את לא צריכה לקנות כרטיס כדי לזכות בבית.‬
‫נקודה טובה, אימא.‬
‫אוי, לא! למה?‬
‫לא ייאמן! אני הולכת להגיד להם‬ ‫לא ללכלך את הרחוב.‬
‫יש לי שיחה. אני כבר בא.‬
‫לא.‬ ‫-גם אני.‬
‫בואי איתי. עכשיו!‬
‫לא, אימא! את כזאת מעצבנת! ‬ ‫-תסלחו לי.‬
‫תראה!‬
‫אין מצב.‬ ‫-בחייך.‬
‫היי.‬
‫סליחה, זה רחוב פרטי,‬ ‫אז בבקשה תנקו את הבלגן שלכם.‬
‫סליחה?‬
‫את?‬ ‫-את?‬
‫את גרה פה?‬
‫ברור שאני גרה כאן.‬
‫באיזה בית את עובדת?‬
‫אני שמחה שאת מצחיקה, כי אנחנו שכנות.‬
‫אני בעלת הבית. מה דעתך על זה?‬
‫באמת?‬
‫את רוצה למכור אותו?‬
‫לפי חוקי ההגרלה,‬ ‫אנחנו חייבים לגור פה לפחות חצי שנה.‬
‫באמת? אבל כולם מרמים.‬
‫אני לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫זו הבת שלך?‬ ‫-כן.‬
‫כמה שהיא יפה.‬
‫אתן נראות כמו תאומות.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תיתני לה לגנוב את החבר שלך, מתוקה.‬
‫תתארו לעצמכם שהיא תגנוב לה את החבר!‬
‫את מצחיקה.‬
‫גם את.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ברוכה הבאה.‬
‫תודה.‬ ‫-שכנה.‬
‫תודה, שכנה.‬
‫סילביה אספינוסה דה לוס מונטרו.‬
‫לאונור סלסידו דה לופז.‬
‫סלסידו, כמו שחקן ההגנה בנבחרת מקסיקו.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אלוהים! זה ענק! וואו!‬
‫זה מטורף.‬
‫מותק, נכון שהשכנה די מגעילה?‬
‫לא יודע. אני בכלל לא מכיר אותה.‬
‫בוא נערוך כאן את המסיבה‬ ‫אחרי טקס הקומוניון של יאני.‬
‫הבית הזה גדול יותר מאולם האירועים.‬ ‫מה דעתך?‬
‫יופי. אתה תתחיל להזמין את האורחים,‬ ‫ואני אארגן את המסיבה.‬
‫אני שמחה ששאלתי אותך, מותק.‬
‫לא ראיתם אותם? כולם שם!‬
‫הם נראים כמו מנוניטים, אבל שחומים.‬
‫ברור שהם עניים…‬
‫אנשים עניים מאוד משכונה ענייה מאוד.‬
‫עניים.‬
‫דרך אגב, קטה, את מכירה אותם?‬
‫ברור שלא, גברתי. בשכונה שלי יש חשמל.‬
‫מוזר, נכון? אחד מהם נראה כמו האקס של קטה.‬
‫לא, אימא.‬
‫הבחור ההוא היה ממש קריפי.‬
‫אבל ביקשת ממנו‬ ‫לבטל את החסימה בטלפון שלך.‬
‫אפשר לעשות מדיטציה בשקט?‬
‫אולי פשוט לא נדבר איתם?‬ ‫-אי אפשר, דייגו.‬
‫הם יכולים להיות מיליארדרים אקסצנטריים‬ ‫כמו משפחת טראמפ או קוואג'י.‬
‫נקודה טובה.‬ ‫-ברור שהם לא.‬
‫אני מזהה לק זול מקילומטר, תאמינו לי.‬
‫מר טומאס מהבית השכן נתן לי את זה.‬
‫מה לכל הרו…‬
‫מה זה?‬
‫"הקומוניון הראשון שלי".‬
‫לא!‬
‫זה ביום של האירוע שלי!‬
‫אנחנו לא יכולים ללכת.‬
‫לא, אתם לא הולכים. ההזמנה היא בשבילי.‬
‫אבל גם אני לא הולכת.‬
‫זו מלאכתו של…‬
‫השטן.‬
‫רק צריך קצת מים קדושים.‬
‫חייבים לחלק מלאכים קטנים?‬
‫אני לא בטוחה שאני רוצה להשתתף בטקס.‬ ‫-מה? בואי הנה.‬
‫זו מסורת משפחתית, יאני שלי.‬
‫את תאהבי את המסיבה שלך, מתוקה.‬
‫כן, אימא. אבל מלאכים קטנים?‬
‫למה לא? אנחנו תמיד מחלקים מתנות לאורחים.‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫זוכר את צמידי העור שחילקנו‬ ‫בברית המילה של פבלו?‬
‫אל תזכירי לי, אימא.‬
‫יאני צודקת.‬ ‫אנחנו לא צריכים לחלק מתנות לאורחים.‬
‫זה סתם מעודד את תרבות הצריכה.‬
‫תראי, יאני.‬ ‫-איזו תרבות?‬
‫הוא חמוד כמעט כמוך, מותק.‬
‫יופי.‬ ‫-אימא! המלאכים יסריחו מעשן בגללך!‬
‫תפסיקי!‬ ‫-צריך לטהר את הבית.‬
‫למה?‬ ‫-פתחו את השירותים היום.‬
‫בחייך, אימא.‬ ‫-מה?‬
‫תסבירי לסבתא שלך.‬ ‫-מה?‬
‫אל תלכי, מותק.‬ ‫-מה?‬
‫אולי זו רוח השירותים?‬ ‫-אל תדבר שטויות.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-מה קורה?‬
‫שמעתי מהעוזרת שלי…‬
‫מעובדת משק הבית שלי, שאת עורכת מסיבה בשבת.‬
‫כן, לכבוד טקס הקומוניון הראשון של יאני.‬ ‫אבל זה למשפחה בלבד.‬
‫וואו, תודה רבה, אבל אני לא רוצה הזמנה.‬
‫העניין הוא שאנחנו עורכים אצלנו בבית‬ ‫טקס עם נזיר באותו יום.‬
‫נהדר, אצלנו יהיה כיבוד, ואצלכם יהיה נזיר.‬
‫לא, אני חושבת שאת לא מבינה. תני לי להסביר.‬
‫יש חוקים בשכונה הזאת, בסדר?‬
‫כי הדיירים הם אנשים נחמדים,‬ ‫ואנחנו לא אוהבים…‬
‫מסיבות פרועות ו…‬
‫מאיפה לך שאני לא נחמדה?‬ ‫-אולי את נחמדה.‬
‫אני בטוחה שעם המשכורת שלך מ-Uber‬ ‫את יכולה ללכת לארמון הברזל‬
‫ולהוציא 10,000 פסו‬ ‫כדי לקבל כרטיס אחד קטן, נכון?‬
‫כרטיס אחד להגרלה של הבית.‬
‫אני יודעת, קיבלתי כמה כרטיסים.‬ ‫-כן, גם אני מתה על ארמון הברזל.‬
‫עכשיו, אם לא אכפת לך,‬ ‫אני צריכה לסיים את המלאכים למסיבה.‬
‫אז לכי הביתה ותארגני את המסיבה שלך.‬ ‫נראה מי תרים מסיבה יפה יותר.‬
‫אבל…‬ ‫-לכי!‬
‫- הקומוניון הראשון שלי -‬
‫כלום לא יקלקל את הקומוניון של הבת שלי.‬
‫אפשר לבטל את זה, אם את רוצה.‬
‫ברור שלא.‬ ‫-אולי היא צודקת, אימא.‬
‫לשמור על פרופיל נמוך‬ ‫זו הדרך הכי טובה להשתלב בשכונה חדשה.‬
‫כן, היהודים בשכונה לא עורכים טקס קומוניון.‬
‫תגידי לי אם את מבטלת את המסיבה.‬
‫הזמנתי כמה בחורות שוות,‬ ‫ואני לא רוצה להתפדח.‬
‫מה עם המתנפחים?‬ ‫-נכון.‬
‫וכל הטאקו?‬
‫אנחנו לא מבטלים בגלל הסנובית ההיא.‬
‫יאני מתרגשת כל כך מהמסיבה שלה.‬
‫לא.‬ ‫ -האמת ש…‬
‫וגם לא ניתן לאף אחד להרים עלינו את האף.‬
‫יש לנו זכות מלאה לגור כאן‬
‫ולעשות מה שאנחנו רוצים בבית שלנו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-ברור.‬
‫כן!‬
‫יש לי חשק לקריאת עידוד משפחתית.‬
‫קדימה! לו…‬
‫פז!‬
‫אני צריכה לעצור את המסיבה ההיא.‬
‫בבקשה! לכו תדעו איזה מין אנשים הם הזמינו!‬
‫לא אסכן את המשפחה שלי או את האורחים שלי.‬ ‫קדימה!‬
‫אין לך מה לעשות. זה הבית שלהם.‬
‫יקראו לך בטוויטר "גברת הקומוניון הראשון".‬
‫לדוד שלי קראו "לורד פרארי" במשך שנים.‬
‫כן, את לא יכולה‬ ‫לחשוף את עצמך לביקורת ככה, צ'יביס.‬
‫אתה צודק.‬
‫אסור לי להסתכן.‬
‫לפחות לא לבד. אתם צריכים לעזור לי.‬
‫עבדתי קשה מאוד‬ ‫כדי לארח את טקס השלום בביתי.‬
‫לא ארשה שיגנבו‬ ‫את מראות הצד של האורחים שלי.‬
‫לא, אדוני!‬
‫בסדר. בדיקה, בדיקה.‬
‫בדיקת סאונד.‬
‫לופז!‬
‫אני מזכיר לכל הנשים הצעירות‬ ‫שהשתתפו היום בקומיוניון הראשון שלהן‬
‫מה המאהב הזה הכין להן.‬
‫טומאס!‬ ‫-החטא הקדמון.‬
‫תגביר! בקושי שומעים אותך!‬
‫יותר חזק? הבנתי!‬ ‫-יאני, את שומעת אותו?‬
‫ככה-ככה, דוד!‬ ‫-יאני! יש לי הפתעה בשבילך, מתוקה.‬
‫תראי. זברה לתמונות של האורחים שלך.‬ ‫-חנארו!‬
‫אבא, זה חמור. זה מין בסכנת הכחדה.‬
‫אני לא ארשה לאף אחד לרכוב עליו.‬
‫הוא ממילא נראה מטופש בתחפושת של זברה.‬
‫לבעלי חיים יש זכויות.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אוי!‬
‫מה?‬ ‫-הפסקת חשמל?‬
‫חשבתי שזה קורה רק בשכונה הישנה שלנו.‬
‫זהירות!‬ ‫-בואי נצא לסיבוב.‬
‫קפץ הפקק?‬
‫מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫זה האחרון. אי אפשר לקנות נתיכים היום.‬ ‫-יופי.‬
‫לא התרגשתי ככה מאז שסיימתי‬ ‫את המשחק "ג'יימס בונד: גולדן איי".‬
‫תהיי הסוכנת האוקראינית שתמיד מענטזת‬ ‫בזמן שבונד מנסה לנטרל את הפצצה.‬
‫מה? אתה רציני?‬
‫האורחים שלי תכף יגיעו. אפשר בבקשה ללכת?‬
‫קישטה!‬
‫עוד תמונה אחת כזאת.‬
‫כותרת נהדרת!‬
‫"ההארה של משפחת אספינוסה דה לוס מונטרו".‬
‫אלוהי! אני מתה על זה!‬
‫רק תרטש את קו הלסת של ארנסטו.‬
‫לך לבדוק מה השכנים עושים, בבקשה.‬
‫בוא איתי.‬
‫זו מלחמה, חבר'ה.‬
‫נצא למתקפת נגד!‬ ‫-אבל לחטוף נזיר בודהיסטי, אימא?‬
‫הם פציפיסטים.‬
‫יופי, זה יעביר להם את המסר טוב-טוב.‬
‫ואם יתפסו אותנו?‬ ‫אני לא איכנס לכלא כמו דוד שלי.‬
‫אז שלא יתפסו אתכם!‬
‫לא אעשה את זה לבחורה‬ ‫שתהפוך אותי למשפיען ברשת.‬
‫אין לך חזון, פבליטו.‬ ‫זה בדיוק מה שאנחנו צריכים.‬
‫אין נזיר, אין מסיבה.‬
‫בחורה כמוה חייבת ללכת למסיבה ביום שבת.‬
‫נכון?‬
‫אז לאיזו מסיבה היא תלך?‬
‫דוד, אתה גאון!‬
‫לעזאזל!‬
‫קח.‬
‫זה ירשים את הבחורה.‬
‫שני ראשי מלאכים?‬
‫ברור. שים אותם בין הרגליים.‬
‫פשוט תוודא שהיא תראה שאתה מצויד.‬
‫קבל. עכשיו אתה נראה כמו אחד מהמשפחה.‬
‫זה בטח הנזיר.‬
‫זו לא מסיבה של אנשים עשירים?‬
‫אחיין, אנשי דת עושים את זה כדי לשטות בנו.‬
‫שלום.‬
‫הטקס נדחה.‬
‫אבל בוא, זה פה.‬
‫אני אמזוג לך שוט של טקילה מקסיקנית.‬
‫טעים!‬
‫היי! מה הבעיה שלך?‬
‫מה הבעיה שלך? ניסית להטריד אותי.‬
‫אני אתבע אותך על הנזק לרחפן שלי.‬ ‫-תתבע אותי?‬
‫תגיד להורים שלך‬ ‫שאם הם ינתקו לנו שוב את החשמל,‬
‫הם יפסידו יותר מצעצוע טיפשי.‬
‫היא אמרה את זה?‬
‫היא תראה מה סילביה אספינוסה דה לוס מונטרו‬ ‫עושה כדי להגן על המשפחה שלה.‬
‫מותק.‬
‫הכומר כבר כאן? אני לא יכולה‬ ‫להשתתף בקומיוניון בלי להתוודות קודם.‬
‫אני אתקשר אליו.‬ ‫-בסדר.‬
‫מתוקה, את הזמנת אותם?‬
‫לא, הם היו השותפים לתא של טומאס.‬ ‫אבל הם דתיים מאוד.‬
‫הבריכה היא גם מכונת כביסה?‬
‫למה?‬ ‫-תסתכלי.‬
‫אלוהים!‬
‫מה קרה, מותק?‬ ‫-שפכו פנימה את כל הבקבוק.‬
‫מי מבזבז ככה נוזל כביסה?‬
‫זה המותג היקר.‬ ‫-אני הולכת להיכנס בבלונדה הזאת.‬
‫מה נסגר איתך? השארת שם את הבקבוק!‬
‫היי, מותק. טומאס הזמין אותנו. איפה המסיבה?‬
‫איזה יופי שבאתן, בנות! חיכינו לכן.‬
‫בואו, זה כאן.‬
‫אום. שאנטי.‬
‫אום. שאנטי, שאנטי, אום.‬
‫באנו לחגוג!‬
‫מה זה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫היי! קטה!‬ ‫-היי! גבירותיי! סליחה!‬
‫לא. תסלחו לי.‬
‫מי אתן? אני לא מבינה.‬
‫נראה לי שאתן צריכות ללכת לשם.‬
‫מה זה? קישטה!‬
‫לא! רגע!‬
‫בלי תמונות, בבקשה!‬
‫לך לשם.‬
‫ארנסטו, תעשה משהו.‬ ‫אנחנו נהיה הבדיחה של מקסיקו.‬
‫כן.‬ ‫-תעזור לי, למען האל.‬
‫אני יודע. תעזרי לי.‬ ‫-אני לא יודעת לרקוד קומביה.‬
‫אני יודע.‬
‫קדימה, יפהפיות שחומות!‬ ‫קדימה, יפיופות שחומות!‬
‫מה זה, דוד?‬
‫היי, פבליטו. זו רק הפתעה בשביל יאני.‬
‫זיקוקים בסגנון דיסנילנד.‬ ‫אף פעם לא הייתי שם, אבל ככה אומרים.‬
‫אין מצב.‬ ‫-מה?‬
‫יש מסיבה אצל קריסטה.‬
‫איך הם עושים מסיבה? אני לא מבין, פבליטו.‬
‫איזה לאמה חטפנו?‬ ‫-הלאמה הלא נכון.‬
‫מה עכשיו?‬
‫מה הבלונדיניות עושות שם?‬ ‫-אין מצב.‬
‫היא רוקדת מעולה.‬ ‫-סליחה.‬
‫מה?‬ ‫-בוא הנה.‬
‫למה הובלת את שורת הקונגה עד לכאן?‬
‫אתה מבין שהרסת הכול?‬
‫אמרת לי לעשות משהו, צ'יביס.‬
‫את תמיד מתרכזת בשלילי.‬
‫את צריכה ליהנות יותר מהחיים.‬
‫בטח, כמו ביאטריס,‬ ‫שמתה בזמן שהיא נהנתה מהבוטוקס האחרון שלה?‬
‫נמאס לי שאתה משווה אותי לאקסית שלך.‬ ‫נשבר לי!‬
‫זה לא הוגן.‬
‫שכן!‬
‫אני כל כך שמחה‬ ‫שאתה והאורחים שלך החלטתם לבוא.‬
‫הנזירים מתו משעמום,‬ ‫והמסיבה הזאת מגניבה יותר משלנו.‬
‫כן.‬ ‫-אני מקווה שלא אכפת לך.‬
‫לא.‬ ‫-נעזוב אם תרצי.‬
‫לא, ברור שלא. אבל חשבתי שהבלונדה,‬
‫אשתך, לא אוהבת מסיבות פרועות כאלה.‬
‫כן. כלומר, לא.‬ ‫-כן? לא?‬
‫אבל אני אוהב.‬
‫נהדר. לחיים.‬ ‫-לחיים. אני אקח את המשקה הזה ל…‬
‫לנזיר.‬
‫הנזיר, ברור! בטח, שכן, לך על זה.‬
‫שלום.‬
‫אין מצב!‬
‫הורדנו רק כמה שוטים.‬
‫מה קרה?‬
‫אין מצב! הוא הכומר!‬
‫אתה בטוח שהזמנת את האורחים שלנו?‬
‫רק האורחים של טומאס באו, והם מחוקים.‬
‫אני אבדוק.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-מה?‬
‫חמישים הודעות מהחבר שלי ששואל איפה אנחנו.‬
‫שכחת לתת להם את הכתובת! אני אכתוב לאשתו.‬
‫היי, חני. איזו מסיבה נהדרת!‬
‫היי, צ'ריטו.‬ ‫-תראה אותי.‬
‫צ'ריטו, זו אשתי לאונור.‬ ‫לאונור, זו צ'ריטו ממחלקת משאבי אנוש.‬
‫שלום. נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫חני, פספסת את ריאיון העבודה שלך.‬
‫צ'ריטו, יש שם טאקו וחטיפים.‬
‫תתכבדי. תיהני מהמסיבה.‬
‫תודה.‬
‫היא ביקשה ממני את הכתובת.‬ ‫-הבנתי. יפה מאוד.‬
‫יפה מאוד, פספסת את הריאיון שלך.‬ ‫כל הכבוד, חנארו.‬
‫למה לי לעבוד בבנק?‬ ‫אני איצור פה הרבה קשרים.‬
‫ואיך נשלם את החשבונות של הבית?‬ ‫עדיין לא שילמתי על האוטו.‬
‫אני אסגור כאן אחלה עסקאות, מותק.‬
‫כסף מוליד כסף.‬
‫חשבתי שהמעבר לכאן יהיה טוב למשפחה שלנו,‬
‫אבל עכשיו אני כבר לא בטוחה, חני.‬
‫לאו! מתוקה, תני לי להסביר.‬
‫מה קרה, אבי?‬
‫אבי, אתה חי?‬ ‫-הוא שיכור?‬
‫לא, הוא…‬ ‫-הבנת למה אני לא בוטחת בכנסייה?‬
‫לא. חכי, יאני.‬ ‫זה לא מה שאת חושבת, תאמיני לי.‬
‫הכומר שאל אותי‬ ‫אם הוא יכול לנוח ולנמנם קצת לפני…‬
‫דוד, זה רע שאני לא יודעת‬ ‫אם אני מאמינה באלוהים?‬
‫טקס הקומיוניון הראשון‬ ‫הוא מסורת משפחתית, יאני.‬
‫וההורים שלך תמיד חלמו לערוך מסיבה לכבודך.‬
‫אבל אם להאמין באלוהים או לא להאמין,‬
‫רק את תחליטי כשתגיעי לגיל מסוים.‬
‫וכרגע, אני חושב ש…‬
‫את עדיין צעירה מכדי להחליט.‬ ‫-אתה מאמין באלוהים?‬
‫האמונה במשהו טוב עזרה לי בכלא.‬
‫אני כל כך שמחה שאתה גר כאן איתנו.‬
‫גם אני. תאמיני לי.‬
‫היי.‬
‫אימא שלך זכתה בבית ממש מגניב, נכון?‬
‫תראי את הגינה הענקית הזאת.‬
‫הדוד שלך צודק, יאני.‬
‫צריך לעשות רק דברים שבטוחים בהם.‬
‫אז אני לא צריכה להתוודות על שום דבר,‬
‫ואת יכולה לוותר על הקומיוניון הראשון‬ ‫אם את רוצה.‬
‫מתוקה שלי.‬
‫תודה.‬ ‫-ברור.‬
‫זה הכומר?‬
‫הוא מעולף.‬
‫היי, קריסטה.‬
‫או שאת מעדיפה שאקרא לך "קנדי קריסטה",‬ ‫כמו באינסטגרם?‬
‫מה?‬
‫- ארנסטו: אני מצטער -‬
‫חשבתי שלא תבואי למסיבה שלי.‬
‫בחלומות שלך.‬
‫המוזיקה שלך גרועה והבריכה דוחה.‬
‫זה כמו חוף קלטה בערב השנה החדשה.‬ ‫וזו אשמתך שאני פה.‬
‫את גנבת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את שיכורה או מה?‬
‫ברור שלא. הכרטיס הזוכה‬ ‫היה בתיק שגנבת ממני.‬
‫ברור שלא. קיבלתי אותו בארמון.‬ ‫-אין מצב!‬
‫תני לי להראות לך משהו.‬
‫זה יפיג את הספקות שלך. תראי.‬
‫רובר צילם את זה‬ ‫בזמן ששדדת אותי בהתקף זעם.‬
‫מה את אומרת על זה?‬
‫אז מה? זה לא מוכיח שזה הכרטיס הזוכה.‬
‫ברור שזה הכרטיס הזוכה.‬ ‫-מצד שני, תראי.‬
‫רובר ואת מתמזמזים בלהט‬ ‫במצלמת ה-Uber שלי.‬
‫תקפצו למים!‬
‫תקפצו!‬
‫-אני לא קופצת לתוך הבריכה הזולה הזאת!‬
‫גרוע!‬
‫אין מצב. זה כמו טרמפולינה בבריכה ציבורית.‬
‫תחזירי לי את הטלפון!‬ ‫-הוא שלי.‬
‫הסיסמה שלך.‬
‫אמרתי לך להחזיר לי את הטלפון.‬
‫תני לי את הסיסמה שלך ואת הטלפון שלי.‬
‫הטלפון.‬ ‫-הסיסמה שלך.‬
‫לא.‬ ‫-הסיסמה שלך. אמרתי לך לתת לי…‬
‫תראי.‬
‫תיזהרי, בלונדה.‬
‫זיקוקים של טולטפק הם חזקים.‬ ‫-לא אכפת לי. תתרחקי.‬
‫אני לא עוצרת, שמעת אותי?‬
‫לא אפסיק עד שתצאי מפה, כי זה הבית שלי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. הוא שלי.‬
‫בואי נראה מי תצטרך לעזוב קודם.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא!‬
‫זאת אימא שלי!‬
‫מה קורה פה?‬