ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Помада має бути в кожному домі.
Це чудова забавка для всієї сім'ї.
Я також маю змазку й іграшки.
О, давайте!
Так! Що це таке? А ви дивіться на дорогу.
Припиніть підглядати за пасажирами в дзеркало.
-Бачиш? От тобі й «UberX». Пішли звідси. -Ні, зачекай.
Що за чортівня!
-Не так швидко. Заплати за дверцята! -Відпусти!
Ах ти ж сучка!
-Це сумочка «Balenciaga». Що з тобою таке? -Мені байдуже. Заплати мені. Чуєш? Чуєш?
Це оригінальна сумочка «Balenciaga»!
-А ти чого розсівся? Вилазь, збоченцю. -Сільвіє! Сільвіє!
А це що таке?
БУДИНОК ВАШОЇ МРІЇ
СУСІДСЬКІ МІЖУСОБИЦІ
Бісова баба!
Що ти кажеш?
Спалені боби з хлібом.
Я попросив зготувати щось оригінальне для інстаграму.
Серйозно? А що святкуємо?
Тата сьогодні звільнили.
Бляха, Генаро! Тільки цього нам і бракувало.
Ще й одна дурнувата сука відбила дверцята в моєму авто.
-З тобою все гаразд? -Так.
-Ні! -Що таке?
Дядько обіцяв навчити мене їздити на вихідних.
Це не проблема, племінничку. Я позичу в когось тачку.
-Ти вже якось сів за це. -Він просто її позичив.
Не захищай його, мамо.
Нам потрібні гроші для Яні на Перше причастя.
Усе нормально. Я взагалі не хочу ніякого причастя.
Яні, не кажи цього, бо горітимеш у пеклі.
Усе гаразд, люба. Чаріто з відділу кадрів сказала, що скоро відкриється новий офіс.
У п'ятницю в мене співбесіда.
Думаю, ти їй подобаєшся, Генаріто.
-Зовсім ні! -Май собі на увазі, дорогенька.
Не дай їй поцупити його.
Нехай забирає. Він дорого мені обходиться.
БУДИНОК ВАШОЇ МРІЇ
Що це таке?
Було в сумочці тієї навіженої із купою кремів від зморшок.
-Вони розігрують будинок завтра. -Дай гляну!
Нічого собі! Це цілий маєток, а не дім.
Ми точно не виграємо.
Що це за негативне мислення?
Що таке?
Я жартую.
Я більше не ділитиму спальню з батьками.
-Ніяких надокучливих братів під боком. -Дай гляну.
Ви ж розумієте, що якби моя воля, я б купила такий будинок,
а також багато інших речей, але це дуже важка праця.
Цей закид був тобі.
Коли в тебе співбесіда на посаду в новому офісі?
-У четвер, люба. -У п'ятницю.
Господи!
Не може бути!
Господи мій!
Ось ключі від нового маєтку, Леонор.
Скажіть нам, красуне,
як ви почуваєтеся, вигравши нове житло для всієї своєї родини.
Як я почуваюся?
Я почуваюся чудесно!
Більше захоплення!
-Я почуваюся прекрасно! -Знято!
А як же наш родинний клич?
-Так. -Давайте!
Л-о-о-п-е-е-с!
Ось так от!
Будьмо!
-Чудесний будинок! -Дякую.
Не знімай мене в моєму домі!
Привітай мене!
Гарпси збираються прийти на нашу вечірку з Дженші Палгором.
Я не отримав запрошення.
Та точно отримав, Дієго. Ми ж уже тиждень як чистимося.
Про це пишуть у журналі «Caras».
-Здогадайся, хто на обкладинці? -Ні!
Нарешті!
-Актор з «Академії» теж на обкладинці. -Саме так!
Усі мої мрії здійснюються.
Намасте.
-Що відбувається? -Що це таке?
-Це переможці розіграшу. -Не може бути!
-Справді? -Так! Це вони…
-Погляньмо на них! -Кому це потрібно?
Що це за танець?
Якби я виграла, то точно б не здичавіла.
Боже збав, донечко!
Тобі не треба грати в лотерею, щоб виграти будинок.
Маєш рацію, мамо.
О, ні! За що?
Неймовірно! Я скажу їм не смітити на вулиці.
Хтось телефонує. Я скоро повернуся.
-Ні, ідіть хтось зі мною! -І в мене дзвінок.
Ні, мамо! Це тупо!
Перепрошую.
Поглянь!
-Нічого собі. -Ага.
Добрий день, перепрошую. Це приватна дорога. Тут не можна смітити.
Прошу?
-Ти? -Ти?
Ти живеш тут?
Звісно, живу.
У тебе тут замовлення?
Дуже добре, що ти смішна, оскільки ми відтепер сусідки.
Я нова власниця цього дому.
Та невже?
Не хочеш його продати?
За правилами ми маємо жити тут хоча б пів року.
Серйозно? Завжди ж можна змахлювати.
-Я не така. -Справді?
Ні.
-Це твоя дочка? -Так.
Яка гарнюня.
-Ви як близнючки. -Дякую.
Бережи свого хлопця від неї, дорогенька.
Вона б могла відбити хлопця в мами.
Як смішно.
-Ти теж смішна. -Так.
Вітаю з переїздом!
-Дякую! -Сусідочко.
Дякую, сусідочко.
-Сільвія Еспіноза де лос Монтеро. -Леонор Сальсідо де Лопес.
Сальсідо, як мексиканського футболіста.
Добрий ранок.
Боже! Він величезний! Нічого собі!
Божевілля.
Любий, тобі не здалося, що ця сусідка якась зла?
Не знаю. Я взагалі її не знаю.
Я пропоную провести вечірку з нагоди Першого причастя просто тут.
Тут більше місця, ніж у бенкетній залі. Що думаєш?
Чудово! Можеш почати запрошувати гостей. Я організую вечірку.
Я рада, що порадилася з тобою.
Ти їх узагалі бачив? Це щось із чимось.
Вони схожі на менонітів, але темношкірих.
Вони явно бідні.
Якісь голодранці з бідного району. У них нічого за душею.
Бідні-бідні-бідні.
До речі, Като, ти часом їх не знаєш?
Ні, не знаю. У моєму районі все в порядку.
Дивно, правда? Один із них — викапаний колишній Кати.
Та ні, мамо.
Той чувак був дуже «криповий».
Але ти дала йому в руки розблокований телефон.
Ми можемо медитувати в тиші?
Чому б нам просто не ігнорувати їх?
Ні, Дієго. Це можуть бути ексцентричні мільярдери,
такі як Трампи чи Кахвагі.
Це точно не той випадок.
Я побачу дешевий манікюр і за кілометр. Довірся мені!
Пан Томас із дому по сусідству приніс оце.
Що це таке?
«Моє Перше причастя».
Ні!
Саме в день моєї події.
Ми не можемо піти.
А ви й не йдете. Це запрошення тільки для мене.
Але я теж не йду.
Це просто прокляття.
Сатанинське прокляття.
Нам потрібна свячена вода.
-Ми справді маємо роздавати ангелів? -Так.
-Я не впевнена, що хочу цього причастя. -Що? А ну підійди!
Це сімейна традиція, дорогенька Яні.
Тобі сподобається вечірка, люба.
Добре, мамо, але нащо ці янголи?
А чому ні? Ми завжди робимо гарні подарунки.
-Так-так. -Завжди.
Пам'ятаєте шкіряні браслети на церемонії обрізання Пабло?
Не нагадуй про це, мамо.
Яні має рацію. Кому потрібні ці подарунки?
Це все ідеологія споживацтва.
-Ось Яні. -Що таке споживацтво?
Вони такі ж милі, як і ти, люба.
-Господи! -Мамо, досить! Янголи наберуть запах.
-Зупинись! -Дім потрібно очистити.
-Чому? -Вони сьогодні відкривали унітаз.
-Ну-бо, мамо! -Що? Що таке?
-Поясни все бабусі. -Що саме?
-Не відкривай. -Чому?
-А якщо це туалетний привид? -Не сміши мене.
-Добрий вечір. -Здоров.
Щойно моя покоївка,
чи пак моя хатня робітниця, розповіла, що у вас вечірка в неділю.
Так! Перше причастя в моєї доньки, Яні. Але це родинне свято.
Дуже дякую, але не варто було мене запрошувати.
Справа в тому, що в нас церемонія з монахом у той самий день.
Чудово! У кожного буде своя їжа й свої монахи.
Ні-ні-ні. Мені здається, ти не зрозуміла.
Дай пояснити.
У цьому районі є правила, розумієш?
Ми хороші люди й чемні мешканці, і ми не любимо…
всяку шваль.
-Чому ти думаєш, що я не хороша? -Може, ти й хороша.
То «Убер» платить удосталь, щоб з'їздити в Залізний палац
і витратити 10 000 песо на один маленький квиточок?
Один маленький квиточок на розіграш дому. Я знаю, бо сама маю кілька.
Звісно! Я просто обожнюю Золотий палац.
А зараз, якщо ти не проти, я продовжу робити ангелів для вечірки.
Тому йди додому й займися своїм святом. Подивимося, у кого вийде краще.
-Але… -Бувай!
МОЄ ПЕРШЕ ПРИЧАСТЯ
Ніхто не зіпсує тобі свято.
Ти ще можеш усе скасувати.
-Не можу. -А що як вона має рацію, мамо?
Найкращий спосіб влитися в нову спільноту — бути непомітними.
Так, усі тут євреї й не причащаються.
Скажи, якщо будеш скасовувати.
Я запросив гаряченьких дівчат і не хочу зганьбитися.
-Як щодо надувних гірок? -Точно.
Ага, а ще тако.
Ми нічого не скасуємо через примхи цього дівчиська.
Яні дуже щаслива, що матиме вечірку.
-Ні. -Зрештою…
Ми також не дозволимо нікому зневажати нас.
Ми маємо повне право жити тут.
І у своєму домі ми робитимемо те, що хочемо.
-Згода. -Звісно.
Так!
Я в настрої до нашого родинного кличу.
Зробімо це!
Л-о-о-п-е-е-с!
Ні-ні-ні. Вечірці треба завадити.
Будь ласка! Хто знає, яких людей вони зберуть на цю вечірку.
Я не ризикуватиму життям рідних і друзів.
Ти не можеш їм заборонити. Це їхній дім.
Прославишся у твітері.
Як тато був «Лордом Феррарі» роками.
Ти не можеш себе так підставляти, Чівіс.
Ти маєш рацію.
Ризик завеликий.
Принаймні одна я не зганьблюся. Ви зі мною.
Я дуже довго готувалася до церемонії миру в нашому домі.
Я не хочу, щоб моїм гостям повідкручували бокові дзеркала в автівках.
Ні, дякую!
Раз-раз. Перевірка. Перевірка.
Перевірка звуку.
Л-о-о-п-е-е-с!
Нагадую всім юним леді, що після першого причастя
для вас відкривається шлях у чудовий світ чоловіків.
-Томасе! -Первородний гріх.
Дай більше звуку! Нічого не чути!
-Гучніше? Зрозумів. -Яні, ти чуєш його?
-Так собі, дядьку! -Яні, а ось сюрприз для тебе.
-Зебра для фото з друзями. -Генаро!
Батьку, це осел. Вони під загрозою вимирання.
Я не дам нікому на ньому кататися.
Він має дурний вигляд і навіть не схожий на зебру.
Тварини мають права.
-Що відбувається? -Господи!
-Що таке? -Вимкнули світло?
Я думав, що таке бувало лиш у старому домі.
-Обережно! -Ходімо прогуляймося.
Вибило запобіжник чи що?
-Готово? -Так.
-Останній, а новий сьогодні не купити. -Чудово!
Оце так пригода! Як у тому фільмі про Бонда — «Золоте око».
Ти — моя спокуслива українська напарниця, яку заводить, як я знешкоджую бомбу.
Ти серйозно? Припини!
Скоро прибудуть мої гості. Пішли вже. А нехай тобі!
Ще один такий знімок.
Ідея заголовка!
«Еспінози де лос Монтероси єднаються зі світлом».
Клас! Ми ніби святі! Тільки відретушуй скули Ернесто.
Нумо гляньмо, що роблять наші сусіди. Ходімо зі мною.
Це війна, хлопці.
-Ми нанесемо удар у відповідь. -Так, але викрадення монаха, мамо?
Вони ж пацифісти.
Ну й добре. Вони отримають чітке послання.
А якщо нас упіймають? Мене посадять, як і мого дядька.
Зроби, щоб не впіймали.
Я не хочу зашкодити тій красуні.
Ти не розумієш, Пабліто. Це саме те, що потрібно.
Без монаха немає вечірки.
Така краля не зможе провести суботу без вечірки.
Правильно?
А куди вона піде, коли все зірветься?
Дядечку, ти геній!
Дідько!
Ось тобі.
Цим можна вразити дівчину.
Двома головами янголів?
Звісно! Просто поклади їх собі в штани.
Нехай вона побачить, що в тебе є, що їй запропонувати.
Поглянь на себе! Тепер видно наші сімейні гени.
Напевно, це і є монах.
Хіба це не вечірка для багатіїв?
Усі ті святоші так плутають нас.
Привіт! Вітаю!
Церемонію було відкладено.
Але ходімо зі мною! Я покажу дорогу.
Я наллю вам мексиканської текіли.
Смакота!
Ей! Та що з тобою таке?
Я ще мала дозволу питати? Ти явно порушував мій спокій.
-Я подам до суду, і ти відшкодуєш дрон. -Подаси до суду?
Якщо твої батьки ще раз вимкнуть нам електрику,
вони втратять не тільки цю іграшку.
Вона так і сказала?
Вона дізнається, на що заради сім'ї готова Сільвія Еспіноза де лос Монтеро.
-Любий. -Що?
Священник уже тут? Причастя не може відбутися без священника.
-Уже дзвоню. -Добре.
Люба, ти їх запросила?
Ні, це колишні співкамерники Томаса. Вони дуже релігійні.
Ми щось перемо в басейні?
-Що? -Глянь!
Господи!
-Що таке, любий? -Хтось залив туди бутель очисного засобу.
-Це дорогий засіб. -Зараз ця білявка в мене поплатиться.
Та що ж із тобою таке? Як ти могла забути бутель?
Вітаю, дорогенька. Томас запросив нас. Де вечірка?
Я так рада, що ви тут, дівчатка! Ми так на вас чекали.
Пішли зі мною!
Ом-ом. Шанті-ом.
Ом. Шанті-шанті-шанті-ом.
Ми прийшли на вечірку.
-Що це таке? -Я не знаю.
-Ей, Като! -Ей, леді! Перепрошую.
Ні-ні-ні. Перепрошую.
Хто ви такі? Я не розумію.
Я думаю, вам у ту сторону.
А це що таке? Киш-киш! Ні-ні, стій!
Не фотографуйте нас, будь ласка!
А ну забирайтеся.
Ернесто, зроби щось. З нас сміятиметься вся Мексика.
-Так-так. -Допоможи мені, будь ласка.
-Точно, поможи мені! -Я не вмію танцювати кумбію.
А я, здається, умію.
Давайте, крихітки! За мною, шоколадні крихітки!
Що це, дядьку?
О, Пабліто. Це сюрприз для Яні.
Тематичні діснеївські феєрверки. Сам ще не пробував, тому точно не знаю.
-Не може бути! -Що таке?
Кріста виставила фотки.
Чому це в них там вечірка? Я не розумію, Пабліто.
-Що за «ламу» ми тоді викрали? -Схоже, хибну «ламу».
А зараз що?
-Що тут роблять біляві? -Не може бути!
-Вона знає всі рухи. -Пробачте.
-Що? -Ходи-но сюди.
Навіщо ти привів увесь цей «паровозик» саме сюди?
Ти розумієш, що все зруйнував?
Ти попросила щось зробити, Чівіс.
Ти бачиш лише один негатив.
Тобі потрібно навчитися радіти життю.
Як Беатріс? Хіба вона не померла, насолоджуючись черговим ботоксом?
Мені осточортіли твої порівняння з колишньою. По горло вже!
Це нечесно.
Сусіде!
Я так рада, що ви з гостями приєдналися до нас.
Монахи — це так нудно. Ця вечірка крутіша, ніж наша.
-Звісно. -Ви ж не проти, правда?
-Ні. -Ми підемо, якщо ви хочете.
Та ні, не треба! Однак я думала, що білявка,
тобто твоя дружина, не дуже любить усіляку шваль.
-Так. Тобто, ні. -То так чи ні?
Але я люблю.
-Чудово! Будьмо! -Будьмо! За що ж випити.
-За монаха! -Так, за монаха! Розважайся, сусіде.
Є хто?
Не може бути!
Ми ж лише трохи випили.
Що сталося?
Не може бути! Це священник.
Ти точно всіх запросив?
Прийшли лише гості Томаса, і вони всі понапивалися.
Я зараз перевірю.
-Дідько! -Що таке?
50 повідомлень від друга у вотсапі. Питає, де ми.
Ти не сказав їм адреси? Дідько, я напишу його дружині.
Ей, Гені. Яка чудова вечірка!
-Привіт, Чаріто. -Як я тобі?
Познайомся з моєю дружиною — Леонор. А це Чаріто з роботи.
-Приємно познайомитися. -Мені теж.
Гені, ти пропустив співбесіду на посаду в новий офіс.
Чаріто, тако та закуски он там.
Пригощайся! Ні в чому собі не відмовляй.
Дякую!
-Вона запитала в мене адресу. -Чудово. Я дуже рада.
Ти пропустив співбесіду. Це просто чудово, Генаро.
Навіщо мені працювати в банку? Я тут заведу купу нових знайомств.
І як нам утримувати цей будинок? Я досі не заплатила за ремонт авто.
Я вкладу тут купу вигідних угод, люба.
-Гроші притягують гроші. -Я думала, що переїзд сюди — хороша ідея.
Однак зараз я вже невпевнена, Гені.
Лео! Лео, люба! Дозволь пояснити.
Що сталося, отче?
-Отче, ви живі? -Він п'яний?
-Ні, він… -Бачиш, чому я не довіряю церкві?
Ні, зачекай, Яні. Це не те, що ти подумала.
Священник захотів трохи покуняти перед церемонією…
Дядечку, а це дуже погано, якщо я не вірю в Бога.
Перше причастя — це наша сімейна традиція.
Твої батьки завжди мріяли влаштувати таку вечірку для тебе.
Це неважливо, чи віриш ти в Бога, чи ні.
Коли прийде час, ти в усьому сама розберешся.
А зараз я думаю ось що.
-Ти ще надто молода, аби знати точно. -А ти віриш у Бога?
Віра в хороше допомогла мені у в'язниці.
Я так рада, що ти живеш тут із нами.
Я теж. Чесно.
Ну-бо.
Твоя мама виграла крутий будинок.
Поглянь на величезний сад.
Твій дядько має рацію, Яні.
Ти маєш робити лише те, у чому впевнена.
Щоб мені потім не довелося каятися,
можна скасувати церемонію причастя, якщо хочеш.
Моя люба.
-Дякую. -Не варто.
-Це священник? -Він вирубився.
Вітаю, Крісто!
Чи називати тебе Крістою Кенді як в інстаграмі?
Що?
ЕРНЕСТО: «ПРОБАЧ МЕНІ».
Я думала, ти не збиралася приходити.
Помрій.
Музика — лайно, а в басейні — катастрофа.
Це ніби новорічна ніч на пляжі «Калета». Я тут через тебе.
Ти злодійка!
-Справді? -Так.
Ти п'яна чи що?
Я не п'яна. Я знаю, що виграшний квиток був у сумочці, яку ти поцупила в мене.
-Це неправда. Я купила його в палаці. -Брехня!
Я тобі зараз щось покажу.
Це розвіє будь-які сумніви.
Робер зняв це, поки ти обкрадала мене в пориві люті.
Як тобі таке?
Ну то й що? Це не доводить, що виграшний квиток був твоїм.
-Ні, доводить! -Погляньмо на це з іншого боку.
Ви з Робером непогано розважалися в таксі. Це зняла камера в авто.
Пірнай!
Пірнай! Пірнай!
-Пірнай! -Я не пірну в це соціальне дно.
Зануда!
Нізащо! Це ніби скупатися в громадському басейні.
Ні! Віддай телефон!
-Це мій телефон! -Кажи пароль!
Віддай мені телефон негайно!
Кажи пароль і віддай мені мій телефон.
-Дай телефон! -Кажи пароль!
-Ні! -Кажи пароль і віддай мені телефон.
Поглянь!
Обережно, білявочко. Тультепекські феєрверки дуже сильні.
Мені байдуже! Відійди! Я не збираюся зупинятися, чуєш?
Забирайся звідси! Це мій будинок!
-Справді? -Так, справді.
Подивимося, хто з нас піде звідси першою.
Дідько!
Ні!
Це моя мама!
Що за чортівня!
Переклад субтитрів: Юрій Муха