Вітаємо в раю.
Забудьте про розкішні готелі й поселіться в нашому ексклюзивному районі.
Мексиканські страви від шеф-кухарів.
Осідлайте осла й подорожуйте районом в автентичній манері.
Нанесіть на обличчя традиційну маску.
Навчіться танцювати сальсу й співати серенади.
Мексиканський Беверлі-Гіллз.
Тут є красива велика церква й стародавні піраміди.
А також чудова природа.
Чи я живий? Так!
Але я в раю.
СУСІДСЬКІ МІЖУСОБИЦІ
-Ти зовсім не знаєш англійської. -Вона в тебе просто нікудишня.
Кому знати краще: тобі чи ґуґлу? Звісно, що ґуґлу.
Мені не подобається ця ідея з «Airbnb». Нам просто треба продавати тако.
Охоронці й садівники часто купують їх, а домашні робітниці — постійно,
хоча вони постійно на дієті, як і їхні хазяйки.
Я підтримую Пабліто. Я от міг би злигатися з гостею із США.
Це було б круто, тим паче вони платять у доларах.
А я думаю, що сервіс «Airbnb» приманює в міста багачів, чим стимулює бідність.
Але це не такий бідняцький бізнес, як продаж тако.
Бачиш? Ми як наркоторговці.
Ти уклала угоду. Ти хочеш втратити наш двір?
Ні, саме тому ми шепочемо.
Забудьте про «Airbnb» й тако. У мене тепер є робота.
Я креативний редактор у Нето — ключовий гравець.
Це просто чудово, любий, а тепер наповни ці пакетики перцем.
-Десятий номер — це вам не прислужник. -Нам потрібні гроші. Поквапся.
Дідько! Ми надто гучні.
-Напевно, це Рейчел. -Хто?
Гаразд-гаразд. Я зареєстрував наш будинок в «Airbnb», і це наша перша гостя.
Вітаю, Рейчел.
Немає ніякої Рейчел. Це мій фальшивий профіль.
Але навіщо це тобі?
Мені терміново потрібен притулок, бо моя мама божевільна.
-Де моя кімната? -Нагорі.
Я тобі допоможу.
Що ти таке робиш? Ти втратиш наше подвір'я.
Відколи я перестала бити в гонг щоранку, у мене погана вдача.
На мою машину наклали блокатор коліс, а ти не відповідаєш на дзвінки.
Що за фігня? Що це таке в тебе на обличчі?
Ми кричимо, а двір втратити не хочемо.
Мені байдуже!
Ти хоч розумієш, як марудно розблокувати авто без хабара?
Телефон вимкнувся, а на картці не було грошей.
Каблук зламався, а Пукі сама не своя.
Це все через ту таксистку.
Не буває поганої вдачі. Усе в голові.
Будда не дарма ігнорував токсичних людей.
Поговоримо, коли ти це збагнеш.
Прийти вчасно можна й без запрошення, правда?
А ви завжди їсте разом?
Отак без телефонів і планшетів?
Це так дивно.
Не всі ми маємо смартфони.
-Ясно. -А хотілося б.
-Не розмовляй із повним ротом. -Не викабелюйся.
Замовкни!
-Показушник. -Прояви повагу.
Замовкніть усі!
Яні, не грайся з їжею. Заспокойтеся всі.
Нехай краще вона розповість, як потрапила в сервіс «Airbnb»
зі свого маєтку по сусідству.
Гаразд, я розповім. Я хочу бути незалежною жінкою.
Ката вже давно не застеляє мені ліжко.
Я ж не знаю, як застеляти ліжко самій.
Одне простирадло має еластичні кріплення, інше — ні.
Що за фігня?
Крім того, вони всі одного кольору. Це дуже бентежить.
-Власне. -Чому ти обрала наш дім?
Тому що це дуже зручно. Звідси мені близько до залу, йоги,
пілатесу, мого водія.
Ти зробила правильний вибір, і в нас тут найкращі послуги з усіх.
Просто замов у мене вечерю,
і наша мексиканська кухарка все миттєво приготує.
Дуже дякую, пані, але я не вечеряю.
Я на інтервальному голодуванні, тому не їм увечері.
-А твоя мама? -Вона не їсть нічого після десятої ранку.
Що?
Але я її повністю розумію. У її віці всі калорії йдуть у стегна.
Не ображайтеся.
А що твоя мама думає про те, що ти тут?
Вона нічого не знає. Благаю, не кажіть їй.
І те, що я їла енчіладу з хлібом.
Чому ні?
Тому що це щонайменше 500 калорій.
Вона думає, що я нікчема, яка не виживе самотужки.
Але я впораюся.
Я виживаю просто зараз.
А ви хоч знаєте англійську?
[удають, що знають англійську]
Вона шпигунка.
Стати незалежною? Усі заможні дітки живуть за рахунок батьків.
Вони успадковують бізнес і одружуються між собою.
Лео, люба, не починай ці теорії змови.
Ти казала, що чупакабра — це вигадка з Інтернету,
але тьотя бачила, як одна з'їла її козла.
Вірите ви мені чи ні, але ми на війні, і ми програємо, якщо не порозумнішаємо.
Це як під час Холодної війни — нам потрібно зберігати плани в таємниці.
Зараз усі тако охолонуть, Яні.
Сільвія прислала її, щоб ми порушили угоду й втратили наше подвір'я.
Ми порушили її торгівлею тако.
Але вони цього не знають, любий, тому слухайся Яні.
Байдуже, хто порушує правила. Важливо, кого піймають.
-Я погоджуюся. А ти? -Ні.
Ні? Скуштуєш?
Вони надіслали до нас шпигуна, то хто буде нашим шпигуном?
-Тако самі себе не зроблять. -У мене тест у школі.
-Я працюю на Ернесто. -Я дбаю про Рейчел.
-А я допомагаю Пабліто з «Airbnb». -Так.
Так!
Пукі, злізь із мого ліжка.
Тут мало калорій, усе органічне й без глютена. Смачного.
Превелике дякую.
-Це всі твої речі? -Так, а що?
Ну я думала, що ти ніколи не одягаєш одну річ двічі.
Ніколи. Я б радше померла.
Фу!
-Я можу принести, що захочеш. -Справді?
Потрібні мої світлі речі «Гуччі» й мої темні речі «Гуччі».
Мої білі чоботи «Гуччі».
Мій спортивний костюм «Лулулемон».
А також моя рожево-коралова сукня.
Тільки не циноброва чи червоногаряча.
Потрібна та рожево-коралова сукня, яку я одягала на Різдво.
Гаразд.
Повторюй за мною.
«Барух хашем». А тепер ти?
Сам такий.
-Ні, це означає «Дякую, добре. А ви?» -Серйозно?
Так, повторюй за мною: «Барух хашем».
Не так. Вимовляй, ніби щось застрягло в тебе в горлі.
Ти ж у команді?
Тоді повторюй, доки не вимовиш правильно.
Це справді потрібно.
Майже виходить. Гаразд, глянь сюди.
Мойзес Сукрі?
Це твоє нове ім'я й твоя нова легенда.
Тепер ти будеш жити, їсти,
спати й навіть срати, як пан Мойзес.
Генаро більше не існує. Є лише пан Мойзес.
Цей клієнт веде справи лише з євреями. То хто ти тепер?
-Мойзес Сукрі. -Дуже добре.
Твій капелюх, Мойзесе.
Його не можна знімати навіть у душі, друже.
Барух хашем.
Геть, погана вдаче.
Що за чортівня!
Дієго, помовчи.
Що це за трава?
Ми маємо терміново очиститися. Так більше не може продовжуватися.
Марта Дебайле радить цього шамана на своєму вебсайті, а вона не бреше.
Зрозуміло.
Гаразд. Цього досить.
Като, проведи гостя. Дуже вам дякую.
Завтра я буду викочувати яйце по всьому тілу.
Якщо воно буде чистим, значить моя аура повністю відновилася.
Чи є щось, що я можу тобі принести з дому?
Забери Пукі, бо вона мені остогидла.
А ну йди геть звідси, Пукі.
Пішла. Киш!
У вашому домі постійно тхне тако.
Це навіює голод.
Це справді дивно, але в мене для тебе дещо є.
Спалюйте свої калорії разом із Томасом.
Це найкращий тренер у світі. Їж, що хочеш, і не вини себе.
Саме те, що треба.
Що це за запах?
Мене впіймають.
Мене зараз точно впіймають. Відповідай скоріше.
Ти? А де моя сестра?
Кріста переїхала до нас. Вона тепер сама по собі.
Крутяк! Я обладнаю мегаофіс у її кімнаті.
Пощастило тобі. Допоможеш?
Їй потрібна червона сукня.
Це буде складно. У неї сотні тих суконь.
-Їй потрібна рожево-коралова з Різдва. -Ця не рожева.
Вас прямо в школі вчать усіх відтінків червоного?
Ні, це можна дізнатися з «Воугу».
Я допоможу, хоча не пам'ятаю напевне. У мене хороша лиш візуальна пам'ять.
Ти певний?
Я маю побачити, аби згадати. Це одночасно і дар, і прокляття.
Це воно?
Так, напевно, це воно.
Однак Кріста в той вечір танцювала. Якщо ти станцюєш, я згадаю.
Ах ти ж збоченець!
Вона хотіла, аби ти розповів їй про наш тако-бізнес.
Ми можемо дати їй хоча б одне тако? Вона конає з голоду.
Порозумнішай, малий. Вона наш ворог.
-Я розговорю її, коли робитимемо вправи. -Добре.
А це що таке?
-Ого! -Нічого собі!
-Навіть не смій! -Що саме?
Я поясню згодом. Важливо те, що Сільвія втрачає терпець.
Вона каже, що її прокляли, бо не може бити в гонг.
Тому вона вирішила викотити яйце, щоб очистити ауру.
Ті люди такі легковірні.
Усі знають, що яйця від пристріту.
Вона ще й, певно, носить обереги.
Це як у Холодну війну.
Росія й Америка по-різному дивилися на ті самі речі,
тому й протистояли.
Правильно кажеш, Яні, тому час діяти,
поки мала білявочка не розкрила наш тако-бізнес.
Маєш яйця?
-Аякже! Чумні, як мої яйцеклітини, матусю. -Оце моя донечка.
-Чудово! Ми виграли війну. -Дай гляну.
ТЕРЕ: «ЯЙЦЯ В КОШИКУ».
Привітики.
Надягни презерватив.
Якщо така воля Бога, то ти знову завагітнієш.
Що за біс у тебе вселився?
Ти говориш так, ніби задихаєшся.
В Ернесто новий клієнт, але він працює лише з євреями.
Тому я більше не Генаро. Тепер я Мойзес Сукрі.
Шабат, шалом!
Ким би ти там не був, любий,
я думаю, Ернесто хоче підставити тебе, щоб зрештою звільнити
й приховати від дружини, що найняв тебе.
Не може бути, люба. Він мій друг.
Припини, любий. Ернесто — наш ворог.
Навіщо ж підбурює на дитину, коли ми не можемо це дозволити?
Я катала євреїв на убері.
Для них бізнес — це бізнес. Він просто вішає тобі локшину на вуха.
Чи то пак на пейси.
На твої сексуальні пейсики.
Це дуже смішний жарт, любий. Чому ти не смієшся?
Ви хочете використати всі яйця, пані? Принести ще?
Приглуши свій негатив і зосередься.
Гаразд. Готові?
Ні! Вони поцупили мою хорошу вдачу!
Ні, пані!
Ви втратите подвір'я.
Віслюк поїсть усі ваші квіти!
Я маю розірвати ту угоду.
Це все через ту жінку!
Леонор напоумила мене. Ти мені не друг.
Та цить ти.
Ти дивишся «Кохання без масок», мій улюблений серіал?
-Не може бути! Серйозно? -Так.
Ким себе уявив Себастьян Ромеро?
І не кажи. Як він міг кинути Маріану заради Мемо?
Думаю, його використовують.
Точно, друже. Чудово, що ти теж фанат.
Нарешті я можу поговорити про улюблений серіал без осуду.
Я сказав, що не зраджую.
Чому тобі недостатньо мене, Себастьяне?
Чому тобі недостатньо мене, Ернесто?
-Що? -Що?
Чому ти так кажеш?
Чому ти так кажеш, Генаро Лопесе?
Ти хочеш змінити мене.
Чому ти не приймаєш мене?
-Я не Мойзес. -Я Маріана Фернанда.
Я Генаро, і цього має бути достатньо для тебе.
-Це неправда, Генаро. -Проблема в інших людях.
Проблема в тому клієнті.
Інколи люди не бачать далі свого носа,
і ми надіваємо маски, щоб вони прийняли нас, тому потрібен Мойзес.
Ми маємо підготуватися до моменту, коли можливість постукає в двері.
-Ми родичі. -Ні!
Іду вже.
Привіт! Вибач за вчорашнє. Ти застав мене зненацька.
Кріста попросила мене принести її білизну, але я не знаю, яку саме.
Допоможеш підібрати?
Звісно.
Викладайся більше. Давай!
Вправи на ноги.
Хутчіш.
Що це таке? Більше енергії. Швидше. Рухайся!
Саме так. Оце запал. Ти хочеш тако?
-Так! -Погана дівчинка. Тепер роби «зірочку».
Тобі не дістанеться те тако.
Я хотіла лиш одне, але воно того не варте.
-Чому? -Бо моє тіло — храм.
-Голосніше! -Бо моє тіло — храм.
Супер!
Молодець!
-З тобою все гаразд? -Так.
-Ти перестарався. -Що?
Дівчата ходять до залу з двох причин:
аби робити селфі й щоб фліртувати, а не заради муштри.
Я зроблю Крісту справді гаряченькою для тебе. Довірся мені.
Уява — найсильніший афродизіак з усіх.
Це те, що мене заводить: коли чоловіки перевдягаються в жінок.
Щось не так?
Звісно, що ні, однак обов'язково накладати макіяж?
Так. Це саме те, що мені подобається, і тобі теж сподобається.
Ось побачиш.
Тобі більше подобається цей чи ось цей?
Гаразд.
Оцей я одягну для тебе, а цей — ти для мене.
Ти постійно їй надокучаєш.
Як не з їжею, так із заняттям спортом.
Це найменше, що я можу зробити, аби розвіяти її впевненість,
що Сільвія любить Пукі більше, ніж її.
-Ну… -Вона може вбити себе.
Це її слова?
Ні, але люди часто вчиняють самогубство, коли вони в готелі, а не вдома.
Це правда.
Племінничку, я хочу дещо тобі розповісти.
У мене був співкамерник, якого звали Майк.
Я дам йому тако з копит корови, і в нього була диспепсія.
У Майка в той вечір була важлива зустріч із його босом.
Але він не зміг піти, бо погано почувався.
І я мав піти замість нього, що я й зробив.
Там я мав поводитися природно.
Це призвело до певних наслідків.
Після того сталося дещо інше, а потім ще дещо…
Я це кажу до того,
що кожен має сам вирішувати свої проблеми.
І багато з тих проблем існують лише тут, у твоїй голові.
Тут так душно.
Абрагаме, мій брате.
Як поживаєш? Познайомся з Мойзесом Сукрі.
Шалом, Мойзесе. Як життя?
Барух хашем. У мене все добре, а ти як?
Барух хашем.
Дякую, що прийшли сюди в неділю.
Це єдине місце, де справами можна займатися чесно й відверто.
Тобто без масок.
Я готовий.
-Ти готовий? -Так-так.
Мажори з Мексики у твітері.
Що? Припини, будь ласка.
Ти взагалі не схожий на Крісту, але дуже схожий на свою маму.
-Я не схожий на Сільвію. -Та ти її копія. Скажи «Це вина Леонор».
Сільвія не моя мати.
Я дуже здивований.
Тридцять років продавати уніформу, не думаючи про її зручність.
Думаю, тим гоям потрібна зручна уніформа.
Вони хочуть почуватися величними,
не робити собі нерви й тримати задки в комфорті.
Контракт ваш.
Зараз я підніму, не турбуйтеся.
Горе мені!
Ви не єврей.
Дієго, відчини.
Я не публікуватиму. Це була відплата.
Я не знала, що Сільвія не твоя мати.
Моя мати померла, коли я був немовлям.
Дерево в саду має її ім'я — Беатріс.
Там її прах.
Саме тому батько не хоче втратити його.
-Вибач. Присягаюся, я не знала. -Просто йди геть.
Припини вередувати, ослику.
-Підійди й з'їж це. -Не думаю, що це подіє, пані.
Просто займися своєю частиною, Като.
Так, саме там.
Поглянь, як смачно.
Більше, Като. Саме так.
Готово, пані.
Гаразд, тепер тобі треба заховатися.
Коли це чудовисько перелізе межу,
сфотографуй усе так, ніби він занапастив наше подвір'я.
Ця таксистка тоді програє, а я поверну собі свій гонг…
назад.
А це що?
Це неможливо.
Ти все правильно порахувала?
Десь 15 разів. Одного бракує.
Я знаю, хто його взяв.
-Так? -Дієго!
-Ну заходь. -Лопеси викрали Крісту.
-Ні, вони цього не робили, Сіл. -Потрібно її рятувати. Це макіяж?
Та що ти таке мелеш? Звісно, ні.
Неважливо. Одягайся.
-Хутчіш, нам потрібно її рятувати. -Гаразд.
Ти краща, ніж Кудлайка.
Ти набагато слухняніша.
Куди подівся один кошик?
-Там ціла кімната кошиків. -Не вірю, що ти нас розкрила.
Це найкращий сюрприз на світі.
Не віриться, що ви приготували всі ті тако для мене.
Можливо, ви й бідні, але ви значно кращі, ніж більшість моїх родичів.
Мамі взагалі начхати на мене.
Слухай.
Вибач, Кудлайко.
Люба, я теж роблю помилки.
Зрештою, твоя мама не така вже й відьма.
Ти можеш думати, що вона монстр, що вона не любить тебе тощо.
Мама повчає дитину, навіть якщо та її ненавидять.
Тому ми завжди бурчимо й чіпляємося.
Мені байдуже, що ти там кажеш. Вони затягнули її силою.
Який смітник.
Ці молочні наркомани не знають, як треба зберігати морозиво.
Що? Дай гляну.
Сосиски, картопля, рис.
Квасоля й зелений соус. Яка гидота!
Чому це все в контейнерах?
То Пабло, Тере й та третя ненавидять вас?
Ну не те, щоб по-справжньому ненавидять.
Яні ненавиділа мене, коли я організувала її Перше причастя.
А Пабліто — за церемонію обрізання.
А Тере ненавиділа мене за те, що я розробляла додаток із твоїм братом.
Абрагаму було байдуже, єврей я чи ні. Він розлютився, бо ми його обдурили.
Це все моя вина.
Вибач за ситуацію з полотенцем,
але це неправильно прикидатися тим, ким ти не є.
Тим паче, ти ж такий крутий.
Ти найняв мене попри сварки між нашими дружинами.
Це дуже важливо для мене.
Дякую, Генні.
Я ж казала тобі, що вони ніколи не були в Лас-Вегасі.
О, ні!
Це просто жах.
Нічого собі. Вона точно як Пукі.
Її огидна версія. Киш! Киш!
Це просто якесь пекло.
Мами помиляються, але завжди хочуть кращого для дітей.
Ми не ідеальні. Твоя мама теж по-своєму хороша.
Треба просто добряче придивитися.
Упевнена, що тоді побачиш щось хороше. Вона теж худа, як і ти.
У неї теж гладеньке біляве волосся.
Вона доглядає за собою й стежить за вами, рахує всі калорії.
Хороша мама завжди дбає про дітей.
Я точно знаю одне.
Вона б ризикнула всім заради тебе, люба.
Так, ти маєш рацію.
Ніщо не вартує нашої гідності, навіть 20-мільйонна угода.
20-мільйонна?
Та за 20 мільйонів я б обрізав себе кусачками для нігтів.
Як кумедно. Це фото маленької Тере.
Ти бачив це?
А що буде з Крістою?
-Що це ви тут робите? -Мамо?
-Ти тут. -Це порушення угоди.
Відпусти її негайно, бо я викличу поліцію.
-Ми її не викрадали. -Чому ви кричите?
-Вони викрали Крісту! -Що?
-Та послухай ти її. -Мене не викрадали.
До речі, я була тут цілих два дні, а ти навіть цього не помітила.
Звісно, що помітила. Я складала план твого порятунку.
Мене не потрібно було рятувати.
Я тут добровільно.
Мені тут добре.
Це стокгольмський синдром.
-Що? Це заразно? -Я так не думаю.
Послухай, сім'я Лопесів…
найкраща.
Вони люблять мене.
Люба, це просто безглуздя.
Ми обговоримо це вдома, а не в присутності цих людей.
-Ці люди зараз надеруть тобі зад. -Ці люди добре ставляться до мене.
Вони купили мені кошик тако.
Для того, щоб тебе обсипало, люба. Вони руйнують твій імідж.
Звісно, що ні. Для того, щоб підбадьорити її.
А ти не знала, що на повний шлунок не сумують?
Мені остогидло, що ти мене не помічаєш.
Дієгіто завжди на першому місці.
Це не його провина. Він просто сумує за мамою.
-Що? -Справді?
Це ніби серіал, де білий хлопець страждає
і йому все сходить з рук, як Дієго Луні.
Ну в цього Дієго дві мами.
Мертва й жива.
А в мене немає навіть однієї в комі.
Що ж.
Родино Лопесів, Еспінози прийшли без запрошення,
тому ми перемогли.
-Так. -Тому ходімо.
Протистояння дуже захопливе, тому ми б лишилися.
Родино, ходімо, будь ласка.
Ну що ж, ходімо.
Ходімо, Дієго.
Люба.
Я й гадки не мала, що ти так почуваєшся.
Я не люблю Дієго більше, ніж тебе.
Він просто слабший. Я думала, ти розумієш це.
Ти — найцінніше, що в мене є.
Коли я побачила тебе з тим віслюком, то забула про угоду.
Я прийшла рятувати тебе.
Ти найбільший мій скарб.
Заради тебе я ризикну всім, що в мене є.
Своїм подвір'ям і манікюром. Поглянь.
Навіть «American Express».
Мамо.
Я так сильно люблю тебе.
-Рейчел залишила відгук. -Що?
Пропозиція Лопесів на «Airbnb» — це більше, ніж просто житло.
Це також психотерапія, а також цілі кошики з тако.
Крім того, їхній менеджер — Пабло Лопес — найкращий. Він просто неймовірний.
Бачиш? Я ж казав тобі.
Інколи всі проблеми лише в голові.
Переклад субтитрів: Юрій Муха