EN NETFLIX-SERIE
Mack, dette må du se.
Fant du ham?
Ikke akkurat.
VIL LEVE
Men dere så ikke Lewis?
Nei, han gjemmer seg visst ikke i seksjon H lenger.
Sensorene er ikke utløst,
og ingen mistenkelig aktivitet er logget ved dørene i seksjon H.
Hvor i helvete er han?
Ja, ja. Hvordan går det med planetbefaringen?
Ut fra deuterium-til-hydrogen-forholdet hadde planeten like mye vann som jorden.
Siden hydrogen sprer seg ut i rommet og deuterium blir værende,
er det lett å se.
Var ikke planetens atmosfære i stand til å opprettholde havene?
I motsetning til på jorden sluknet alle vulkanene på denne planeten.
Det kan ha spilt en rolle.
Hei, hvor er Nina?
Jeg lagde mer av Lewis' biomateriale
siden det vil bli vanskelig og, for å være ærlig,
etisk tvilsomt å resirkulere ham.
Hvor lang tid vil det ta?
Faktisk vil det være ferdig raskere enn forventet.
Skriv ham ut på nytt når du er klar.
Er det sant at feiltrykk-Lewis har minner fra fortiden?
Vi vet ikke helt hva eller hvor mye han husker.
Han ønsker åpenbart å utøve sin rett til å leve.
Kan vi ikke bare la ham være?
Du har et poeng.
Og nå trenger vi ikke å fange Lewis for biomateriale.
Han er fortsatt farlig.
Vi må finne anomalien og fjerne den.
Sørg for å være på vakt.
Er det familien din?
Bra bart, Oscar.
Ja, jeg savner barten nesten like mye som kona og ungene.
-Et fotografi er temmelig sentimentalt. -Jeg er en sentimental fyr.
Det er en rar følelse.
Jeg husker dem, men har aldri møtt familien min fysisk.
Nåtiden varer bare et øyeblikk.
Når du tenker over det, er minner alt vi har.
Har du noen gang lurt på om minnene våre er oppspinn?
Hva om kona og ungene aldri har eksistert?
Når alt kommer til alt, spiller det egentlig noen rolle?
Dette er fra i går.
Han unngår kameraene.
-Hva er det han flytter på? -Han har et slags slør om seg.
Ja, som et plagg.
Dette er Nina. Er noen i kontrollrommet?
Ja, vi er her alle tre. Hva er det?
Jeg har kultivert nok biomateriale til å skrive ut Lewis på nytt.
Ok. Jeg fant problemet i kloakkrenseanlegget.
Det trenger et nytt filter, bare.
Dette var ikke del av opplæringa mi.
Desperate tider krever desperate tiltak.
Gjør deg ferdig så fort du kan. Vi må diskutere neste skritt.
Bare begynn uten meg, dere.
Oscar over og ut.
Ut fra observasjonene og analysene av planet X-10,
kan vi gå videre med de originale planene til Planetutviklingsbyrået.
Å paraterraforme med Bønnestengelen
og plassere transformatoren på overflaten for å skape et beboelig område.
Jeg har en annen idé jeg gjerne vil prøve ut.
Det er store mengder karbondioksid i iskappene på polene.
Vi fordamper iskappene med RA-bomben, noe som vil generere drivhusgasser.
Den er ikke radioaktiv, altså en ren bombe.
Er vi heldige, klarer vi å gjøre hele planeten beboelig,
ikke bare deler av den.
La oss snakke mer om dette når Oscar kommer.
Hva i…
Å faen!
Mack! Kom inn!
Mack? Er det noen der?
Pokker! Den er ødelagt.
Os… car.
Oscar.
Sa… Sa du "Oscar"?
Lewis?
Jeg så meldingen din på veggen.
Vil… forhandle…
Forhandle? Vil du snakke?
Ja.
Greit. Men de verbale ferdighetene dine virker noe begrensa.
Hei. Hva med å sende meldinger?
-Du har brukket skinnebeinet. -Dæven, du taster fort.
Det er bare grunnleggende førstehjelp. Du bør gå til Nina. Øyeblikkelig.
Du ser ikke ut som et menneske, men du er fortsatt menneskelig, min venn.
Hei, husker du første gangen vi møttes?
Mack introduserte oss på Planetutviklingsbyrået.
Og så gikk vi på bar. Jeg tapte det veddemå…
Takk, kompis.
Årsaken til feiltrykkingen var visstnok
en solerupsjon som traff oss mens du ble skrevet ut.
Feiltrykk…
Det var bare et ulykksalig uhell. Det er ingens feil.
Er du sulten? Jeg tar med mat neste gang.
Hvilken smak vil du ha? Biff, eller kanskje reke?
Vent, jeg tror du spiste alt sammen.
Herfra klarer jeg meg selv. Takk.
Jeg forteller dem at du ikke er skurken og prøver å få dem til å forhandle.
Hvis de snakker om å fange deg, skal jeg forsøke å overbevise dem.
Takk.
De skrev deg ikke ut med bart.
Du husker…
Jeg tapte veddemålet og barberte bort barten.
Du er definitivt den Lewis jeg kjenner.
Fint å se deg, gamle venn.
Hei, er det noen der?
Oscar!
Oscar, hvor har du vært? Er alt i orden?
Du er skadet. Hva skjedde?
Hei, Nina. Vi må ta en prat.
Om hva da?
Om Lewis.
Om meg?
Lewis.
Jeg ble nettopp skrevet ut og har blitt oppdatert.
Jeg bearbeider fortsatt alt som har skjedd.
Du sa du ville snakke om meg?
Vel…
Å nei. De skrev deg ikke ut med barten.
Godt å se deg, Lewis.
Utrolig at du greide å komme deg tilbake på egen hånd.
Tja, av og til er rein, skjær vilje alt du har.
Reparasjonen vil ta rundt en time, så du må holde deg i ro.
-Du, Nina, når det gjelder Lewis… -Ikke nå.
Beklager at jeg forstyrrer. Nina, kan jeg få et ord?
Lewis. Selvsagt.
Mack ga meg full rapport, og jeg…
En annen deg drepte en annen meg, så ikke tenk på det.
Jeg må likevel be om unnskyldning. Jeg…
Lewis, det er greit.
Jeg er enig med Mack. Vi bør vurdere å fange og avlive ham.
Lewis!
Han satte besetningen i fare og drepte en av oss.
Men han er deg.
Det eneste vi har til felles, er at vi er lagd av samme materiale.
Hvis du hadde en ond tvilling som drepte, ville du ikke at han skulle stanses?
Vent, hvor har du det halskjedet fra?
Det skal bare finnes ett av disse.
Er det originalen?
Ja, det lå på rommet mitt.
-Jeg trenger ikke to av disse om bord. -Hei, du vil få se Kate igjen.
Forutsatt at oppdraget lykkes.
Jeg har tenkt på feiltrykk-utgaven av meg.
Har du en idé om hvor han kan være?
Ikke helt, men jeg har noen forslag.
Det er tross alt meg selv jeg har å gjøre med.
Lewis?
Takk for sist.
Jeg jobber med forhandlingen, så vær tålmodig.
Denne enheten sender bare meldinger til meg.
Trenger du noe, er det bare å si fra.
Oscar.
Når terraformingen er i rute og naturen kan gå sin gang,
går vi i kryosøvn til migrantskipet kommer,
sånn rundt hundre år fra nå.
La oss sjekke alle kryosøvn-kokongene, inni og utenpå.
Ser vi etter noe spesielt?
Vi bruker disse først når oppdraget er fullført
og vi går i kryosøvn.
Mitt andre jeg kan ha kokongen som mål.
Når han er der inne, kan ingen røre ham.
Vel, ikke før om hundre år, i hvert fall.
Jeg skjønner. Her ville han være fullstendig trygg.
Hei, Lewis, se her.
Som jeg trodde.
Han har prøvd å komme seg inn, men er for stor.
Vi har klart å verifisere mengden karbondioksid på polene.
Det skal være nok til å varme opp planeten.
Kan jeg stole på deg?
Selvsagt. Du er min venn.
De skrev deg ut på nytt.
Ut fra disse opptakene mistenker jeg at han prøver å lage sin egen kokong.
Det ville jeg gjort.
Hvis det stemmer, må vi fange ham da?
Er han i en kokong, er vi trygge. Vi kan la ham være i fred.
Jeg er enig.
Hva om han våkner før oss?
Hvis han tukler med terraformingen, vil oppdraget mislykkes.
Vi må finne ham og ta oss av ham før kokongen hans er ferdig.
Hvor ville du gjemt en kokong, Lewis?
Det er altfor mange muligheter.
Dette skipet er enormt,
men om jeg var ham, ville jeg kamuflert den
så den ser ut som en del av skipet.
Kamuflasje…
Finne en ubrukt seksjon. Bygge kokongen bak en falsk vegg.
Vi ville aldri merket det om vi aldri hadde sett rommet før.
Hva hvis, og jeg mener hva hvis, den andre Lewis ønsker å forhandle?
Da ville vi avtalt et sted for å forhandle og tatt ham der.
Ja.
Forhandling er ikke mulig. Beklager.
Jeg hadde ikke store forhåpninger.
Jeg finner min egen måte å overleve på.
Jeg trenger et fryseelement til kokongen min.
Du kan ikke ta noen fra kryosøvn-rommet.
Vi trenger dem.
Det skal finnes reserve-elementer i seksjon D.
Jeg kommer meg ikke inn alene.
Det krever to autorisasjoner.
Hvorfor ikke? De er jo reserver uansett.
Jeg har tenkt litt. Mennesker trenger håp for å leve,
selv om en er skrevet ut et sted i rommet.
De måtte tilby dere noe spesielt for at dere skulle samtykke, ikke sant?
Vel, når oppdraget har lyktes og planeten er beboelig,
får vi lov til å skrive ut våre nærmeste.
Vi er garantert lykke.
Og derfor må de laste opp minnet og DNA-et mitt?
Jeg vil ikke slåss med mitt andre jeg for å få deg.
Jeg er bekymret.
For hva da?
Jeg føler at vi leker Gud.
Vil Gud bli sint på oss?
Jeg skal hjelpe deg inn.
Fint, der er du.
Hva er dette?
Vi kjører simuleringer av Macks forslag
om å terraforme med Bønnestengelen og fordampe iskappene på polene samtidig.
En massiv økning i drivhusgass ville bety en diger storm over hele planeten.
Men det vil ikke påvirke Bønnestengelen i særlig grad.
Den ble bygd for å tåle de tøffeste omgivelser.
Når kokongen din er ferdig og du går i kryosøvn,
tar jeg av meg resten.
Jeg skal påta meg ansvaret for den seksjonen og skjule deg.
Stol på meg.
Takk, Oscar.
Jeg har en idé.
Vi burde iscenesette dette så det ser ut som om jeg ble tvunget til å hjelpe deg.
Du slår meg ned, jeg later som jeg er bevisstløs.
Du drar meg bort til tavlen og skanner øyet mitt, så alt blir filmet.
Det blir tuklete om de får vite at jeg samarbeider med deg.
Greit.
Ålreit. Slå meg.
Det må se overbevisende ut. Bare ikke for hardt, ok?
Vent nå litt. Prøver du å drepe meg?
Bruk den lille armen.
Bra. Legg meg igjen her.
Seksjon D, der fryseelementene er.
Oscar?
Mack. Hva har hendt?
-Gå etter ham. Jeg sjekker hangaren. -Greit.
Stopp!
Pokker! Den er borte.
Hva i helvete er dette?
Faen! Pokker og, Lewis!
Jaggu sa jeg venn!
Jeg skal faen meg drepe deg!
Ro deg ned, Oscar.
Du kan ikke gjøre noe med det nå.
Unnskyld. Jeg er så lei for det. Jeg var en idiot som trodde på ham.
Han sa han trengte et fryseelement, og…
Jeg burde forstått at han var ute etter bomben. Pokker ta!
Jeg er så lei for det! Tilgi meg.
-Din jæv… -Mack, slutt. Han har fått nok.
Jeg sverger på at han var den Lewis jeg kjente. Han var vennen min.
Dette er min skyld. Jeg burde ha sett dette komme.
Ikke vær tåpelig. Hvordan kunne du vite det?
Han visste at jeg ville forutse at han ville ha et fryseelement.
Han brukte det til å manipulere Oscar.
Det spiller ingen rolle nå. Den bomben kan ødelegge hele skipet.
Men hvorfor stjal han den?
Det er overlevelsesstrategien hans.
Nå er skjebnen vår i hans hender.
Tekst: Sissel Drag