Myslel jsem, že budu bojovat se zlem. Není to snad naše poslání?
Proč se se mnou musíš o všem dohadovat?
Jsem tvoje matka. Ve Francii budeš ve větším bezpečí.
Nechápu proč.
Je snad tetička Tera lovkyně upírů? Není.
Budu s ní teda v bezpečí? Ne.
Měl bych tu být s tebou a bojovat se zlem.
Promiň, Richtere.
Vím, že máš pocit, jako bych se tě zbavovala.
Vždyť to děláš.
Moc mě to mrzí, poklade,
ale nemám jinou možnost.
Neposlouchej ji, Richtere.
Vždycky existuje jiná možnost.
Julia Belmontová.
Konečně se setkáváme.
Olroxi.
Běž k lodi, Richtere. Já tam dorazím později.
Děláš velkou chybu.
Máma z tebe nadělá sekanou.
Víš vůbec, kolik lovců
mi to za posledních 250 let slíbilo?
Zmiz, Richtere. Běž k lodi.
Do toho, mami.
Richtere!
K čertu s tebou!
Mami.
Promiň mi to, Richtere.
Moc mě to mrzí.
Mladičký Belmonte.
Vím, jak se cítíš.
Znám tu bolest, nenávist
i palčivou, nesnesitelnou touhu po odplatě.
Tvoje matka mě totiž
připravila o někoho, koho jsem miloval.
Stejně jako ty ji.
Proto musela zemřít.
Mohl bych zabít i tebe.
A taky to udělám.
Jednoho dne.
Ale ne dnes.
CASTLEVANIA: NOKTURNO
Tvrdí, že je to přirozený řád.
Oni se rodí bohatí a my zase chudí.
Taková už je vůle Boží.
Ten jejich přirozený řád spočívá v tom, že nás odírají až na kost
nájmy a daněmi, které si nemůžeme dovolit.
Moje matka daně neplatí už roky,
protože na ně prostě nemá.
Dřív nebo později na ni pošlou svoje pohůnky.
Všichni víte, koho tím myslím.
Měli za to, že to tak zůstane navěky.
Král si myslel, že si ho vyvolil samotný Bůh
ale víte, jak to s ním dopadlo?
Zatkli ho.
Pařížská vláda svrhla monarchii a vyhlásila republiku.
K čertu s přirozeným řádem.
Nechceme už žádné krále ani aristokraty.
Vive la révolution!
Držte se u sebe a hlavně neutíkejte do lesa.
Můžeš mě zabít, Richtere Belmonte, ale stejně ti to nepomůže.
Než nastane úplněk, objeví se upíří mesiáška.
Požíračka světla, která pozře slunce.
A ty i tví blízcí zemřete hrozivou smrtí.
To nedává nejmenší smysl.
Říkal jsem, že je to na schůzku revolucionářů pěkně pitomý místo.
Budeme je muset začít pořádat ve městě. Jen se bojím, že nikdo nedorazí.
Marie. Jestli se pomluv bojí víc než upírů,
možná by tu revoluci měli pověsit na hřebík.
O jaké „upíří mesiášce“ to mluvil?
Kdo ví? Je to směšný koncept.
Vysvětlovalo by to, proč je tu poslední dobou víc upírů.
Někde se shromažďují.
Nejspíš v tom zámku.
Minimálně já bych se tam jako upír usadil.
Zajdeme to tam omrknout?
Odveď je do města, Jacquesi.
Tak „požíračka světla“…
To nezní dobře.
Proč se stahují zrovna sem? Co je k tomuhle místu tak táhne?
Šunka a fazole.
Místní kuchyně je vynikající a krev po ní chutná pěkně vyuzeně.
Ty jsi ale idiot.
Možná bychom to měli probrat s opatem.
Vím, že se mu revoluce nezamlouvá,
ale ani upíry určitě zrovna nemusí.
A taky má bojové mnichy. V množství je přece jenom síla.
To máš pravdu.
- Vážně? - Navrhneme mu dočasné spojenectví.
Pomůže nám zjistit, co se děje, a pak nám půjčí muže.
Cože? Hned? Myslel jsem, že tě budu muset přemlouvat.
O těch kouzelných ptácích mu ale radši neříkej.
Ví, že lovíš upíry.
Já mám určitou pověst.
Lidi mě přijímají, protože jsem za pohledného hrdinu.
Puberťačka, co přivolává stvůry z podsvětí,
by se ale mohla octnout na hranici, ani by nemrkla.
Děláš, jako bych nevěděla, co si nechat pro sebe.
Zdar, Mizraku. Jdeme za opatem.
Zrovna se modlí.
Jestli se chcete přidat, určitě nebude proti.
Nepřišli jsme se modlit.
Dneska jsme v lese poblíž zámku zabili tři upíry
a jeden z nich mluvil o nějaké upíří mesiášce.
Chtějí s vámi naléhavě mluvit. Prý jde o upíry.
Dřív se tu skoro neobjevovali.
Posledních pár let zabíjím tak jednoho za měsíc.
Za což je vám celý Machecoul neskonale vděčný.
Dneska jsem ale zabil tři.
Tři za jedinou noc?
Něco se tu děje. Něco velkého.
Jeden z nich mě před smrtí laskavě varoval,
že se tu má objevit upíří mesiáška.
Nějaká požíračka světla.
Požíračka světla.
Což by vysvětlovalo, proč se upíři scházejí na zámku.
Upíři? Na zámku?
Kam jinam by měli namířeno?
Markýz je vůdcem naší komunity.
Stejně jako jeho předci po generace.
Po celá staletí.
Nevěřím, že by si do sídla zval upíry.
Není to žádný vůdce.
Před revolucí trávil všechen čas u dvora a na nás si ani nevzpomněl,
i když zbohatl jen díky bolesti a utrpení všech rolníků v okruhu 60 kilometrů.
Ale Marie.
Láme mi srdce, když takhle papouškuješ, co tvrdí bezvěrci.
- Bezvěrci? - Z nenávisti nic dobrého nevzejde.
Pouze další nenávist, závist a rozkol.
Povede to jedině ke krveprolití a většímu utrpení.
Ale modlím se za tebe.
I za tebe, Richtere Belmonte.
Vím, kolik bolesti sis v životě zakusil.
Jaký smutek ti ta ztráta přinesla.
To je od vás hezký.
Toho modlení si vážíme.
Možná právě proto se ti upíři schází u něj na zámku.
Buď si sami ověříme, jestli jde jenom o šlechtice,
co mají na zubech obyčejný klaret, nebo nám můžete pomoct.
Dobrá. Zkusím o tom něco zjistit.
Mám na to své lidi.
Hlavně se neukvapujte.
Markýz by nebyl nadšený, že pošpiňujeme jeho dobré jméno.
Pokud se ale skutečně paktuje s nemrtvými,
spálíme je na prach společně.
I když se neshodneme,
ve zlu nacházíme společného nepřítele, Marie.
I když zlo se mnohdy skrývá i tam, kde bychom ho nehledali.
Děkujeme.
„Mám na to své lidi.“
No jo, má oči na každém rohu.
Opravdu má pod palcem celé město.
Proto chodíme do lesa.
Ale udělali jsme dobře, že jsme za ním zašli.
A ty ses pěkně držela na uzdě. Rozhodně víš, co si nechat pro sebe.
Tolik zbožných keců nešlo vydržet.
Chce to jenom trochu cviku.
STAROŽITNOSTI
Klidně se skoč napít.
Tvojí matce jsme slíbili, že se vrátíme domů.
- Tak jdeme. - Jinak řečeno máš hlad.
Vždyť navařila večeři. Co bych to byl za nezdvořáka?
Každý den ve Versailles, každičký okamžik,
bylo na programu něco vzrušujícího a zábavného.
Tady ale i rolníci…
Tady z nějakého důvodu dokonce i rolníci chutnají
tak neskutečně nevýrazně.
Lidi sami dobře vědí, jak to mají těžké,
ale stejně v revoluci nevěří.
Věří radši podvodníkům, kteří jim lžou do očí.
Opat je dobrý člověk, Marie. Neříká žádné lži.
Ne záměrně.
Jak říkáš, lidi mu věří.
Promiň mi to, Richtere.
…věří církvi po staletí.
Moc mě to mrzí.
Svět se mění. Dokonce i tady v Machecoulu.
Svět se mění.
Lidi mě dneska poslouchali, než zaútočili ti upíři.
Že jo, Richtere?
Cože?
Opravdu mě poslouchali.
Já teda ne.
Když tě to tak nezajímá, proč teda lovíš upíry?
Oblečená si víc srandy neužiješ.
Nemůže si pomoct, je to pravý Belmont.
Před osudem neuteče.
Na to já nevěřím.
Ty nevěříš na nic. Děláš to proto, že jsou zlí.
Upíři? Zlí? Božínku, víš to jistě?
A se zlem se musí bojovat.
Věřím v tebe a tvoji matku.
Podle mě jste nejlaskavější a nejodvážnější lidi na světě.
Takže nepotřebuju chápat to, čemu věříte,
a rozhodně tomu nemusím sám věřit.
Stačí, když budu stát při vás.
Navždycky.
Jsi fakt pako, víš to?
Co to má sakra být?
- Vy víte, co jsou zač? - Ne.
Ať už jsou cokoliv, určitě půjdou zabít.
Byly to stvůry noci, že jo?
To nevím. Něco takového jsem ještě neviděl.
Stvůry noci.
Démoni z lidských těl, do kterých někdo vložil duše z pekla.
Nikdo je nevyráběl už stovky let.
Co jste zač?
Vidím, že jsi čarodějka, ale kde ses tu vzala?
Ať už jste kdokoliv… díky.
Nevzniknou jen tak. Někdo je musí stvořit.
- O čem to mluvíš? Co jsi zač? - A to zvládne jedině ďáblův kovář.
Čaroděj, kouzelník nebo nekromant.
Někdo opravdu mocný.
Někde tu prostě musí být.
Můžeš mi laskavě odpovědět?
Jmenuju se Annette.
A já jsem Edouard.
Jsme z karibského ostrova Saint-Domingue.
To je za oceánem.
Hledáme někoho jménem Belmont.
To je tenhle nevděčný blbeček.
Nevíš náhodou něco o nějaké upíří mesiášce?
Vím.
Kvůli ní jsme tady.
NANTES, ZÁPADNÍ FRANCIE
Díky, že jsi mi přišel naproti, Vaublancu, ale trefím sám.
Nicméně…
mesiášce můžeš vyřídit…
že jsem tady.
PODLE HERNÍ SÉRIE OD KONAMI
Překlad titulků: Eliška K. Vítová