BOSTON, MASSACHUSETTS, 1783.
Mislio sam da se trebam boriti protiv zla, da je u tome poanta.
Bože, zašto o svemu moraš raspravljati?
Ja sam ti majka. Bit ćeš sigurniji u Francuskoj.
Ne razumijem kako.
Je li teta Tera lovac na vampire? Nije.
Dakle, hoću li biti sigurniji s njom? Ne.
Trebao bih ostati s tobom, boriti se protiv zla.
Žao mi je, Richteru.
Znam da imaš osjećaj da te tjeram od sebe.
I tjeraš me.
Strašno mi je žao, mili.
Ali nemam izbora.
Ne slušaj je, Richteru.
Uvijek imaš izbor.
Julia Belmont.
Napokon.
Olrox.
Idi na brod, Richteru.
Nađemo se ondje.
Grdno si pogriješio.
Mama će te raskoliti.
U 250 godina,
znaš li koliko je lovaca na vampire obećalo da će me raskoliti?
Smjesta, Richteru. Pođi na brod.
Hajde, mama.
Richteru!
Proklet bio!
Mama.
Žao mi je, Richteru.
Jako mi je žao.
Dječačić Belmont.
Znam kako se osjećaš.
Ta bol. Ta mržnja.
Ta goruća, neizdrživa potreba za odmazdom.
Zato što mi je
tvoja mama oduzela nekoga koga sam volio,
jednako koliko si ti nju volio.
Zato je morala umrijeti.
Mogao bih i tebe ubiti.
I hoću.
Jednoga dana.
Ali neću večeras.
CASTLEVANIA: NOKTURNO
Tvrde da je to prirodni poredak.
VENDÉE, ZAPADNA FRANCUSKA, DEVET GODINA POSLIJE
Oni se rađaju bogati, a mi siromašni.
I to je samo Božja volja.
Prirodno je da se bogate tako što nas muzu dok ne presušimo,
nerealnim najamninama i neplativim porezima.
Moja majka već godinama ne plaća porez
jer je previše siromašna.
Prije ili poslije poslat će svoje nasilnike.
I svi znate što time želim reći.
Mislili su da će tako ostati do kraja vremena.
Kralj je smatrao da ima bogomdano pravo biti kralj,
ali znate li što mu se dogodilo?
Uhićen je.
Pariška vlada srušila je monarhiju i proglasila republiku.
Dovraga i prirodni poredak.
Dosta je bilo kraljeva i plemića.
Vive la Révolution!
Držite se blizu. Ostanite zajedno. Ne bježite u šumu.
Možeš me ubiti, Richteru Belmonte, ali to ti neće pomoći.
Prije idućeg punog mjeseca doći će Mesija Vampira,
Propast Svjetla, i pojesti sunce.
Patit ćeš i umrijeti zajedno sa svima koje voliš.
To nema nikakvog smisla.
Rekao sam ti da je ovo glupo mjesto za sastanak revolucionara.
Morat ćemo ih održavati u gradu.
Samo se bojim da ljudi neće doći.
Maria, ako se više boje tračeva nego vampira,
možda ne bi bili dobri revolucionari.
Što je želio reći s „Mesijom Vampira”?
Tko zna? Kakav suludi koncept.
Možda to objašnjava zašto u posljednje vrijeme ima više vampira.
Negdje se okupljaju.
U dvorcu, ne bi me iznenadilo.
Ja bih tamo otišao da sam vampir.
Želiš provjeriti?
Jacques, ispratimo sve do grada.
„Propast svjetla”, rekao je.
To zvuči loše.
Zašto bi došli ovamo? Što je ovdje tako posebno?
Šunka i grah.
Šunka i grah su senzacionalni ovdje,
pa krv ima ukusnu aromu dima.
Bože, baš si seronja.
Možda bismo trebali razgovarati s Opatom.
Znam da nije prijatelj Revolucije,
ali sigurno ne prijateljuje s vampirima.
I ima svoje vojnike redovnike. Ipak je brojčana nadmoć važna.
Imaš pravo.
Imam?
Predložimo privremeni savez.
Pomognu nam otkriti što se zbiva, a potom pomognu u borbi.
Što, odmah? Mislio sam da ćemo raspravljati do sudnjeg dana.
Možda da mu ne spominješ čarobne ptice.
Zna da ubijaš vampire.
Ja imam reputaciju.
Ljudi je prihvaćaju jer sam zgodni junak.
Ali tinejdžerice koje prizivaju stvorenja iz Onostranog?
Počnu slagati hrpe lakozapaljivog drveta.
Govoriš kao da ne znam kada trebam šutjeti.
Bok, Mizrak. Moramo razgovarati s Opatom.
Mislim da se moli.
Ako se želite pridružiti u molitvi, neće vam zamjeriti.
Nismo se došli moliti.
Večeras smo ubili tri vampira u šumi blizu dvorca,
a jedan je spomenuo Mesiju Vampira.
Kažu da hitno moraju razgovarati o vampirima.
Nekoć jedva da ih je bilo.
Posljednjih godina ubijem vampira svakih nekoliko mjeseci.
Na čemu je Machecoul zauvijek zahvalan.
Ali večeras ih je bilo troje.
Tri u jednoj noći.
Dakle, nešto se događa. Nešto veliko.
Prije nego što je umro, jedan me upozorio, što je ljubazno,
da Mesija Vampira pristiže.
Propast Svjetla, navodno.
Propast Svjetla.
Što bi objasnilo zašto se vampiri okupljaju u dvorcu.
Vampiri? U dvorcu?
Kamo bi drugamo otišli?
Markiz je stup ove zajednice,
kao i njegova obitelj generacijama prije.
Stoljećima.
Ne mogu vjerovati da bi primio vampire u svoj dom.
On nije stup ove zajednice.
Prije revolucije stalno je bio na dvoru
i zaboravio je da postojimo, iako je bogat
zahvaljujući bolu i patnji svakog seljaka u krugu od 65 km.
O, Maria.
Srce mi se slama dok te slušam kako recitiraš riječi bezbožne rulje.
-Bezbožne… -Ova mržnja neće izaći na dobro.
Mržnja, zavist i podjela.
Dovest će samo do krvoprolića i još veće patnje.
Ali molim se za tebe.
I za tebe, Richteru Belmonte.
Znam koliko je boli u tvojoj duši.
Koliko tuge i gubitka.
Lijepo od vas, zbilja.
Cijenimo tu molitvu.
Ali mislimo da se okupljaju u dvorcu i možda je ovo razlog.
Možemo provjeriti je li riječ o nevinim plemićima,
zuba umrljanih samo vrhunskim vinom, ali dobro bi nam došla pomoć.
U redu. Vidjet ću što mogu saznati.
Imam svoje špijune.
Nemojte se prenagliti.
Markiz nam neće zahvaliti što mu blatimo ime,
ali, naravno,
ako je otvorio vrata nemrtvima,
možemo ih zajedno spaliti u prah.
Kakve god bile naše razlike, Maria,
imamo zajedničkog neprijatelja u zlu.
Premda zlo može biti suptilnije negoli se obično smatra.
Hvala.
„Imam svoje špijune.”
Špijuni. Špijuni posvuda.
Posvuda su, Richteru. Cijeli grad.
Zato idemo u šumu.
No ispravno smo postupili. Razgovarajući s njim.
Bila si dobra kao kruh.
Svakako znaš kada treba šutjeti.
Ne podnosim previše pobožnih sranja.
Možda bi trebala vježbati.
Idi na piće ako želiš.
Obećali smo tvojoj mami da ćemo doći kući.
-Zato idemo kući. -Drugim riječima, gladan si.
Kuha večeru. Koliko me bezobraznim smatraš?
Svakog dana, svakog trenutka u Versaillesu,
mogao se raditi nešto uzbudljivo, zanimljivo,
ali ovdje, čak i seljaci…
Čega to ima u ovdašnjim seljacima, što čini sve, čak i vašu krv,
tako neizbježno dosadnom?
Ljudi me ne trebaju da im kažem da teško žive.
Ali sumnjičavi su oko Revolucije.
Ljudi kojima vjeruju lažu im o svemu.
Opat je dobar čovjek, Maria. To što govori nisu laži.
Njemu nisu.
I sama si rekla, ljudi mu vjeruju.
Žao mi je, Richteru.
…vjeruju Crkvi stoljećima.
Jako mi je žao.
Svijet se mijenja. Čak i ovdje u Machecoulu.
Svijet se mijenja.
Evo, večeras. Prije napada vampira,
ljudi su slušali.
Zar ne, Richteru?
Što je?
Ljudi su večeras stvarno slušali.
Pa, ja nisam.
Zašto onda ubijaš vampire? Ako si tako nezainteresiran.
Nema bolje zabave koju možeš doživjeti odjeven.
On je Belmont. Blagoslovljen bio.
Ima sudbinu.
Ne vjerujem u sudbinu.
Ni u što ne vjeruješ. Zato što su zli, Richteru.
Vampiri? Zli? O, Bože. Jesi li sigurna?
A protiv zla se moraš boriti.
Vjerujem u tebe i tvoju majku.
Vjerujem da ste najbolji, najhrabriji ljudi na svijetu.
Zato ne moram razumjeti vaša vjerovanja,
i zasigurno ih ne moram dijeliti.
Samo trebam stati uz vas.
Uvijek.
Baš si šupak.
Tko ste vi, jebote?
-Znaš li što su? -Ne znam.
Što god bili, siguran sam da mogu umrijeti.
Jesu li to noćna stvorenja?
Ne znam što su bili. Nikad nisam vidio nešto slično.
Bili su noćna stvorenja.
Demoni nastali od ljudskih trupala nakalemljenih na duše iz pakla.
Nitko ih stoljećima nije stvarao.
Tko si ti?
Očito si vještica, ali odakle ste došli?
Tko god da jeste, hvala vam.
Ne nastaju tek tako. Netko ih mora stvoriti.
-O čemu govoriš? Tko si ti? -Za to je potreban Kovač.
Vještac, čarobnjak, nekromant.
Velike moći.
Sigurno postoji Kovač u blizini.
Možete li mi odgovoriti?
Zovem se Annette.
A ja sam Edouard.
Mi smo s otoka Saint-Domingue, u Karipskom moru.
S druge strane oceana?
Tražimo nekoga po imenu Belmont.
To bi bio ovaj nezahvalni seronja.
Pretpostavljam da ne znate ništa o Mesiji Vampira?
Znamo.
Zato smo ovdje.
NANTES, ZAPADNA FRANCUSKA
Lijepo što si me dočekao, Vaublanc, ali dalje mogu sam.
Ipak…
možeš reći Mesiji,
stigao sam.
Prijevod titlova: Iva Antoliš