Til den, for hvem ondskaben ryster.
Jeg giver min hengivenhed.
Til Lysets Fortærer, Messias.
Jeg lover min tjeneste for evigt.
Vampyrerne og nattevæsnerne kom fra alle retninger, Annette.
Vi måtte trække os tilbage.
Det er ikke din skyld.
Edouard ville ikke forlade mig.
Og nu er han død.
Han kendte risikoen ved at komme hertil.
Han var min familie.
Da min mor døde, var jeg alene.
Efter hun blev dræbt.
Solopgang, solnedgang
Om natten
Din mors Iwa
Har fået sine kæder brudt
Hun er ked af det!
Se! Hendes taske er næsten fuld.
Hun har klaret sig rigtig godt.
Afgrøden bliver god og ordnet.
Vask dig
Og beskyt
Dig
Der er meget, der kan skade dig, mit barn.
Slanger, hekse, hemmeligheder.
Har du hemmeligheder, Esther?
Der skal ikke være besværgelser på min plantage.
Ingen fortryllelser, ingen danse, ingen sange.
Solopgang, solnedgang
Om natten
Din mors
Iwa
Har fået sine lænker brudt
Jeg ved, hvordan det er at se sin mor dø.
Jeg flygtede. Men det kunne du ikke.
Jeg har min mors vuggeviser i mit hjerte.
Sangene var forfædrenes kald,
der forbandt mig med afrikanske guder ud over plantagen,
ud over havoverfarter og jordisk kød.
De kunne ikke spærre mig inde.
Uanset hvor mange gange de tog mig.
Jeg planlagde altid en flugt.
Men slavepiskeren holdt øje.
TI ÅR SENERE
Jeg var 16, da de ville mærke mig…
…men det ville jeg ikke tillade.
Fra min fars blodlinje arvede jeg kraften fra krigs- og jernguden, Ogun.
Ogun.
Jeg vidste ikke, hvad der skete,
men min skytsånd hørte min bøn, da jeg havde mest brug for det.
Du må hellere løbe, lille pige.
Løb så hurtigt, du kan.
Edouard mente, at sang var sjælens måde at tale på.
Alle drages af musik. Fra fattigmand til statsmand.
Han sagde, at når han stod på scenen
og så ud over publikum,
kunne han se deres sjæles farver.
Min var lyserød.
Han tog dog fejl.
Grøn er min yndlingsfarve.
Stop.
Hvem fanden er du, og hvad har du gang i?
Min slave har været her. Mine hunde kan lugte hende.
Der er 500 mennesker i teatret,
og vi kan kun lugte dine hunde.
Jeg vil have min ejendom tilbage.
Men jeg kan vente.
Nej, ikke nu.
Du træder på min franske silke.
Du skal ud af det våde tøj.
Føl dig bare hjemme.
Dejligt. Det er fra Tiggeroperaen.
Han er vampyr, ikke?
Din herre.
Er han gået?
Det tvivler jeg på.
Jeg er hurtig. Jeg kan løbe.
Det er en ø, skat. Kan du svømme?
Jeg er Edouard.
Annette.
Der er ikke mange steder, folk som os kan skjule sig.
Du tænker:
"Men han blev født fri. Han er ikke som mig."
Det er det, vi har i hjertet, der betyder noget, Annette.
Hvorfor synger du for dem?
Jeg gør dem glade, så de sænker paraderne
og taler mere frit.
Man lærer nyttige ting på den måde.
Det hjælper, når jeg skal skjule flygtninge.
Edouard tog mig med til bjergene for at slutte sig til maronerne,
flygtede slaver, der ville starte et oprør, jeg havde tilsluttet mig.
Cecile var ypperstepræstinden.
Hun lærte mig magi.
Hvordan man åbner åndelige veje til ceremonier.
Hvordan jeg dæmmer min frygt, så jeg kan høre Ogun klart.
Luk øjnene.
Ånd ind. Ånd ud.
Forenet i krig.
Familie i hjertet.
Revolutionen tager Frankrig med storm,
ydmyger herrer, damer, hertuger og måske endda konger.
Frihed, lighed, broderskab, siger de,
men deres revolution bryder ikke kæderne af vores trældom.
Slaver bliver stadig banket, tortureret og undertrykt.
Vi må forvise de hvides gud og lytte til frigørelsens stemme.
Nu skal Saint-Domingue brænde!
Det lyder som en episk kamp.
Friheden var sødere end den sukker, vi høstede.
Jeg fandt frem til Vaublanc.
Hvad tror du, oprøret vil forandre?
Der vil altid være herrer og tjenere.
Slaveri er den naturlige orden.
Du kan ikke dræbe os alle.
Jeg kan dræbe dig.
Du er stadig den skræmte lille pige,
der sang sine små sange i badet.
Vaublanc blev til en flagermus. Hvilken anden magi kan de?
Cecile, hvad er der galt?
Jeg er her, Cecile.
Lidelse, død, hundredtusindvis af døde.
Hun er værre end Vaublanc.
Vampyrernes Messias, kalder hun sig.
Her i Saint-Domingue?
Nej. Ikke endnu.
På den anden side af havet.
Hun erobrer Europa først,
hvis vi ikke standser hende.
Jeg tager til Frankrig.
Så tager jeg med.
Han venter, når jeg kommer tilbage. Forenet i krig, Annette.
Familie i hjertet.
Han var så modig,
så dedikeret til vores frihed.
Vi hævner ham. Jeg sværger.
Hvem fanden er du, og hvad vil du?
Hvorfor skaber din abbed nattevæsner for vampyrernes Messias?
Det strider imod din tro.
Hvad ved du om tro?
Tro er et fundament. Tro er orden.
"Når du går gennem ild, skal du ikke brænde op. Flammerne vil ikke skade dig."
Esajas 43:2.
Tro er en ledsager i de sværeste tider.
Når verden forlader dig.
Har verden forladt dig, Mizrak?
Du kender mit navn, fortæl mig dit.
Revolutionen tvinger alle til at vælge side.
Præster, der ikke er loyale over for staten, halshugges.
Vil du hellere være loyal over for Erzsebet Bathory?
Ved du, hvem hun er?
Hvad hun er i stand til?
Når hun ikke har brug for jer længere, dræber hun jer langsomt.
Én efter én.
Du er da ligeglad, vampyr.
Lad os gøre det igen et mere behageligt sted.
Jeg hedder forresten Olrox.
Er alt klar i Machecoul?
Vores tilhængere fylder slottet.
Markisen glæder sig til at møde dig.
Jeg mødes med skabelsesmesteren i morgen.
I nat drømte jeg om den verden, vi skaber.
Kejserinden af Rusland, den hellige romerske kejser,
den osmanniske sultan, paven. Alle knælede for mig.
Kyssede mine fødder.
Det var en smuk drøm.
De vil alle knæle, grevinde.
Dem alle.
Vi har alle hørt om slaveoprøret i Saint-Domingue.
I aften har vi én, der deltog.
En stor revolutionær leder.
Lad mig præsentere Annette.
De vil elske dig.
Forfædre, jeg viser jer respekt.
Jeg er ikke revolutionær leder.
Jeg er en pige, der plejede at være slave, indtil jeg ikke holdt det ud længere.
Revolutionen taler om noget, den kalder fornuft,
men kun Gud kan redde jeres sjæle.
Vi tændte en gnist. Et par af os gemte sig i bjergene,
men sukker- og tobaksplantagerne var tørret ud i solen,
og gnisten tændte en flamme, og flammen blev et inferno,
og al deres magt og grusomhed smuldrede foran os.
Frihed, lighed, broderskab!
De brænder katolske kirker
og ødelægger statuer af Maria og helgenerne
og kalder det fornuft.
Jeg kalder det djævelens værk.
Bliv bare siddende. Vi er i sikkerhed.
Gud beskytter os.
Del jer. Ryd gangene.
Nu!
Hvad fanden skete der lige?
Det var Edouard.
Jeg så hans øjne.
Hvad? Hvad mener du?
Han er død.
De tager til klosteret.
Han er et nattevæsen.
Min søde, smukke Edouard er blevet til et uhyre fra helvede.
BASERET PÅ EN COMPUTERSPILSSERIE AF KONAMI
Tekster af: Christian Vinther