Vent.
Forstår du hva du er, djevel?
Du ble skapt for å adlyde. For å adlyde meg.
Og det er alt du ble skapt for.
Var det heksa? Får hun makt over deg med trolldommen sin?
Eller ble du skapt feil?
Dette er det du er. Skjønner du det?
Du eksisterer kun for meg.
Hvis smiemesteren er i klosteret, må abbeden være fangen hans.
-Kanskje abbeden inviterte ham inn. -Nei. Han er en god mann.
Da jeg kom til Machecoul, var det abbeden som hjalp meg.
Vi burde ha tenkt at det kunne være en allianse mellom kirken og ondskap.
Men vampyrer, Maria?
Ser man på kirkens historie, er det ikke overraskende.
Vel, kanskje litt overraskende.
Går det bra?
Du vet ikke at det var ham.
Når en man elsker dør, tror man at man ser dem overalt.
Det var øynene hans.
Jeg vet ikke noe om nattskapninger, men det tror jeg ikke du gjør heller.
Det er fælt at vennen din ble forvandlet til en, men…
Jeg sviktet ham, og de drepte ham. Jeg kan ikke svikte ham nå.
Så hva vil du gjøre? Redde ham?
Selv om det er Edouard, vil han kanskje ikke bli reddet.
Kanskje han ikke kan reddes.
Kanskje den eneste måten å redde ham er å drepe ham.
Sannheten er at han er allerede død.
Hvis abbeden er smiemesterens fange, kan du svikte ham?
Det er ikke bare å brase inn i klosteret, bekjempe en trollmann,
og frigjøre alle vennene våre.
-Vi må ikke gjøre som på slottet. -Du er redd.
Jeg er ikke redd. Jeg sier at vi må ha en plan.
Vi har trolldom. Tre av oss iallfall.
Hvis jeg ikke kan redde ham, dreper jeg ham av barmhjertighet.
Bare gå inn og drep ham. Det høres idiotsikkert ut.
Klosteret er bygd av stein.
Jeg får det til å rase og begraver dem i deres egen kirke.
Hjelper det abbeden?
Hvis han er i ledtog med jævlene, vil vi ikke hjelpe ham.
Men det vet vi ikke ennå om han er.
Vi trenger en plan.
Siden jeg ikke er flink til å planlegge, hadde det vært fint
om dere kunne komme på noe.
En ordentlig plan, ikke: "Gå inn, bestemme fort
hvem som får leve eller dø, og ødelegge alt."
Vi er alle redde, Richter. Selvsagt er vi det.
Jeg har vært redd én gang i hele mitt liv. Da var jeg ti år.
Du vet hvordan det er å se moren din dø. Hun ble drept av en vampyr, ble hun ikke?
Hun var en Belmont.
-Jeg vet du har vonde drømmer. -Hun gjorde plikten sin.
Alle sier jeg forhaster meg.
Når jeg nå sier vi trenger en plan, blir jeg kalt feig.
Ingen sier at du er feig.
Dere er ikke feige. Dere er barn som ikke har verdenserfaring.
Ingen erfaring med de vanskelige valgene voksne må ta.
Det finnes en vei inn.
Det er en hemmelig underjordisk gang inn i klosteret.
-Hvordan vet du det? -Vi må vite sannheten, eller hva?
Hva som er hva og hvem som er hvem. Om vi har venner igjen eller bare fiender.
Denne gangen blir jeg med.
Jeg antar Messias vet at abbeden din er en smiemester.
Selvsagt. Hun ville ikke vært interessert i ham hvis han bare var abbed.
Så hun vet at han vil forråde henne.
Han tror djevlene han produserer vil være nok til å ødelegge henne
når den tid kommer.
Hva tror du? Tror du han har rett?
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Denne alliansen varer ikke.
Når du har knust fiendene dine, vender hun seg mot deg.
Du kan gå til krig og seire.
Er dette det rette?
Det er ondskap overalt. Vi må bruke hodet.
-Eller dø. -Omtanken din er rørende.
Han bestakk en demon for å gi ham denne kraften,
bygge en maskin og love ham seier.
-Hva var prisen? -Du vet allerede prisen.
Og hvem betaler? Bare ham eller alle dere?
Skal du betale? Hvilken demon?
Hvilken demon vil kreve sin pris når alt er ferdig?
-Spiller det noen rolle? -Selvsagt.
Små demonprinser kan du forhandle med og bedra.
Du kan le og spytte i ansiktene på demonsjarlatanene.
Det finnes demoner som en gang var guder og noen som fortsatt er det.
Det finnes kun én Gud. Kun én.
Det er det eneste jeg vet.
Og jeg har tjent ham og kjempet for ham hele livet.
Det har ikke endret seg og vil aldri endre seg.
Én Gud.
Tror du han kan beskytte deg?
Denne ble laget lenge før abbeden og munkene hans kom fra Malta.
Snublet du tilfeldigvis over den mens du plukket blomster?
Den leder til kjellerne.
Fader abbed. Dette er emissær Drolta Tzuentes.
Du ba. Så fint. Og for en vakker kirke.
Jeg antar at du ikke ser så mange kirker.
Det skal mer til enn Guds hus for at jeg skal brenne, om det er det du mener.
-En solstråle, skjønner jeg. -Enn så lenge.
Han må ha lett dypt i sjelen sin og bedt mye før han var sikker…
på dette. På at han trenger oss. At det er uunngåelig.
Og selvfølgelig forstår jeg. Jeg er ikke dum.
Det må være som å ha et kyllingbein fast i halsen, som kveler deg.
Jeg har ikke blitt kvalt ennå, heller ikke herskerinnen din.
Men i hennes tilfelle ville det vel vært noe annet enn et kyllingbein?
Ribbeina til noen spedbarn?
Min herskerinne, Messias.
Sjelen din må skrike av raseri ved tanken.
Sjelen min har fred. Hvilket din aldri vil få.
Jeg liker ham. Han er fyrig.
Hans verden står på spill, men han er ikke redd for å fornærme meg.
Eller så kan han ikke styre temperamentet eller stoltheten, eller er en idiot.
Det var ikke meningen å fornærme deg.
Trodde du vi flørtet?
Jeg vet alt handler om sex for dere prester, men tro meg,
du bør ikke friste meg på den fronten.
Du vil ikke like det. Alle åpninger jeg har, har tenner.
Vi trenger ikke late som vi liker hverandre.
Det er en bra ordning for oss begge, da vi har en felles fiende.
-Folket. -Vi foretrekker å si de gudløse massene.
Barbarene som river kirken vår opp fra grunnmuren stein for stein,
og brenner restene.
Og kaster deg og din herskerinne i flammene.
Sammen med oss.
Velkommen til Machecoul, emissær Tzuentes.
Man lukter ondskapen her nede.
Kan du virkelig drepe ham? Han er en du er glad i.
-Selv om han har blitt et monster. -Han kan aldri bli et monster.
Hva skal du gjøre?
Så, nattskapninger. Markien har forsynt deg med diverse lik.
-Du må ha laget en del nå. -Atten totalt. Det blir flere.
Min herskerinne forventer flere. Hvor lang tid vil det ta å lage dem?
Jeg holder min side av avtalen. Det stoler jeg på at du også gjør.
Folket forventer en Jeanne d'Arc. En de kan tro på.
Det høres flott ut.
Den hellige krigsdronningen. Det liker vi. Herskerinnen min vil ikke skuffe deg.
Jeg vil gjerne møte noen nattskapninger.
Og ta en titt på verkstedet. Hvor er det?
Kjekke, fyrige, bistre deg, vis meg demonmaskinen.
Si at den er i underetasjen. Jeg får hodepine av sollyset.
Hva har skjedd her? Hvilken forbrytelse har du begått?
Jeg lukter smerte, anger og fortvilelse.
En menneskesjel.
Jeg vet ikke hva som skjedde,
hvem jeg er eller hva jeg er,
men jeg vil ha min frihet.
Det vil vi alle.
Vi er her for sannheten. For folk vi bryr oss om.
Men vi vet det er nattskapninger her, og vi vet ikke hvor mange.
Jeg er en Belmont. Jeg dreper demoner. Det er det vi gjør.
Det gjør vi alle.
Hold sammen.
Gjør alle sammen det?
Drolta Tzuentes.
Edouard.
Hun er et barn. Barnedrap er ikke en del av avtalen vår.
Jeg håper du ikke har en sart mage, fader abbed.
Min herskerinne ville bli skuffet.
Faen!
Edouard. Jeg er lei for det.
Vi krysset et hav, gjorde vi ikke?
Vi trodde vi kunne forandre verden.
Jeg kan gjøre det raskt. Smertefritt.
Sende deg til moren min i åndeverdenen.
Kom tilbake. Unnskyld!
Unnskyld, Edouard. Jeg trodde det var det du ville.
Edouard!
Er hun voksen nok til at jeg kan drepe henne?
Jeg er Richter Belmont. Siste etterkommer av Belmont-klanen.
Og jeg dreper vampyrer!
Hvem er nestemann?
Hva har du gjort?
Verden er i fare, Tera. Guds rike er truet.
Jeg må beskytte det.
Eller kanskje vi beskytter verden ved å drepe deg.
Lille Belmont-gutt.
Du har blitt voksen.
Vi må dra. Vi må bort herfra. Vi må dra, for faen!
Jeg kommer tilbake! Jeg lover!
Han var bare en opportunist som fulgte Messias fordi hun er mektig.
Men det er noen som liker henne, har jeg hørt.
Jeg heter Olrox. Hun venter meg.
Så klart. Du er… hva heter det? Aztekeren.
Jeg ankom nettopp. Elsker Frankrike.
Du har mistet noen nattskapninger. Se til at de blir erstattet.
Vi trenger dem. Veldig snart.
Richter!
Hvor dro han? Hva skjedde?
Han stakk av. Han stakk faen meg av.
Han så marerittet hans bli virkelig. Overalt vi ser, er det mareritt.
Grusomheter stiger opp fra jorden.
BASERT PÅ VIDEOSPILLSERIEN FRA KONAMI
Tekst: Hilde Turkøz