Чекай.
Ти розумієш, що ти таке, дияволе?
Тебе створили підкорятися.
Підкорятися мені.
Оце й усе, для чого ти створений.
Це через відьму?
Її чари дають їй силу над тобою?
Чи у твоєму створенні була якась помилка?
Ось що ти таке.
Розумієш?
Ти існуєш лише для мене.
КАСТЛВАНІЯ: НОКТЮРН
Якщо цей коваль у абатстві, ігумен, певно, — його в'язень.
Або ігумен сам його запросив.
Це неможливо. Він хороша людина.
Коли я тільки приїхала в Машкул, саме ігумен мені допоміг.
Хоча, якщо подумати, церква в союзі зі злом…
Треба було здогадатися раніше.
Але вампіри, Маріє?
Якщо згадати історію церкви, це не дивно.
Ну, може, трохи дивно.
З тобою все добре?
Ти не можеш знати, чи це він.
Коли помирає близька тобі людина,
тобі довго здається, що ти всюди її бачиш.
То були його очі.
Я нічого не знаю про нічних створінь,
але навряд чи ти знаєш більше.
Знаю, жахливо думати, що твій друг став одним з них, але…
Я кинула його, і вони його вбили. Я не можу кинути його зараз.
То що ти хочеш робити? Врятувати його?
Навіть якщо це Едуар, може, він не хоче, щоб його рятували, Аннет.
Або це неможливо.
Може, єдиний спосіб врятувати його — це вбити.
І визнай… Він уже мертвий.
Якщо ігумен — в'язень коваля,
ви можете його кинути?
Ми не можемо ввірватись в абатство, сподіваючись здолати могутнього чаклуна
і звільнити всіх наших друзів.
Не повторюймо подій у замку.
Ти боїшся.
Я не боюся. Просто нам потрібен план.
У нас є чари.
У трьох із нас.
Якщо я не зможу врятувати Едуарда, так, я його вб'ю. З милосердя.
Отак просто зайдеш і вб'єш його. Надійний план.
Абатство — з каменю.
Я можу поховати їх у тій церкві, обвалити її їм на голови.
Як це допоможе ігумену?
Якщо він з ними заодно, а, мабуть, так і є,
нащо йому допомагати?
Але ми ще цього не знаємо.
Потрібен план.
Оскільки планую я поганенько, було б дуже корисно, трясця,
якби планувати почали ви.
Я про нормальний план, а не «зайти, негайно вирішити,
хто заслуговує жити чи вмерти, і знищити все».
Ми всі боїмося, Ріхтере.
Звичайно.
Я боявся лише раз у житті, і мені було 10 років.
Ти ж знаєш, як це — бачити, як помирає твоя мати.
Її вбив вампір, так?
Вона з роду Бельмонт.
Знаю, тобі досі це сниться.
Вона виконувала обов'язок.
Усі кажуть, що я необачний.
Я кажу, що потрібен план, — усі обзивають мене боягузом.
Ніхто не зве тебе боягузом, Ріхтере.
Ви не боягузи.
Ви — діти без досвіду життя у світі.
Досвіду важкого вибору, який доводиться робити дорослим.
Туди є інший вхід.
До абатства веде таємний підземний хід.
Звідки ти знаєш?
Нам треба знати правду, так?
Що є що, хто є хто.
Чи залишилися в нас друзі, чи лише вороги.
Цього разу я піду з вами.
Месія знає, мабуть, що ваш ігумен — коваль.
Звісно, вона знає.
Вона б не зацікавилася ним, якби він був просто ігуменом.
Тож вона знає, що він хоче її зрадити.
Він думає, що зроблених ним дияволів вистачить, щоб знищити її,
коли прийде час.
А ти що скажеш? Гадаєш, він має рацію?
Не знаю, про що ти.
Цей союз — недовговічний.
Щойно ви знищите ворогів, вона нападе на вас.
Ви ризикуєте тим, що ведете війну і перемагаєте.
Упевнені, що це правильний шлях?
Зло повсюди, куди не глянь.
Тому ми діємо з розумом.
Або вмираєте.
Твоя турбота дуже зворушлива.
Він підкупив якогось демона, щоб той дав йому цю силу,
збудував йому машину, пообіцяв перемогу.
Якою ціною?
Ти вже знаєш ціну.
І хто її платить? Він один чи всі ви?
Ти платитимеш?
Який демон?
Який демон отримає свою вигоду, коли все це скінчиться?
Це має значення?
Звісно.
Є дрібні демони, з якими доречний торг або обман.
Є демони-шарлатани, у чиї пики можна сміятися чи плювати.
Є демони, які колись були богами, і демони, які й досі боги.
Бог лише один.
Лише один.
Це єдине, у чому я впевнений.
Я все життя служив йому, воював за нього.
Це не змінилося і ніколи не зміниться.
Один Бог.
Гадаєш, він може тебе захистити?
Збудували задовго до того, як ігумен з ченцями прибули з Мальти.
Ти випадково натрапила на нього, просто збираючи квіти?
Хід веде в підвали.
Отче-ігумене.
Дозвольте представити вам емісарку Дролту Цуентес.
Ви молилися, як мило.
І яка гарна церква.
Гадаю, ви рідко буваєте в церквах.
Щоб я згоріла, треба щось більше, ніж дім Божий,
якщо ви про це.
Наприклад, сонячне світло, як я бачу.
Поки що.
Мабуть, він так глибоко зазирнув у душу, так сильно молився, щоб упевнитися
в тому, що ми йому потрібні.
І що це неминуче.
І, звісно, я розумію. Я не дурна.
Це, певно, вам як кістка в горлі,
що може вас задушити.
Я ще не задихнувся, як і ваша володарка.
Хоча в її випадку це буде не стільки кістка, скільки що?
Ребра якихось немовлят?
Моя володарка — месія.
Ваша душа має волати від обурення самою думкою.
Моя душа спокійна.
А ваша такою ніколи не буде.
Він мені подобається. Зухвалий.
Виживання його світу на волосині, але він не боїться ображати мене.
Або не вміє контролювати свій гонор чи гордість, або ж він — клятий ідіот.
Ми не хотіли вас образити.
Ти думав, ми фліртуємо?
Я знаю, що у вас, попів, усі думки тільки про секс, але повір:
не раджу спокушати мене цим.
Тобі не сподобається.
У кожного мого отвору є зуби.
Нам не треба вдавати взаємну симпатію.
Ця угода вигідна нам обом, бо в нас спільний ворог.
Люди.
Ми звемо їх натовпом безбожників.
Це варвари,
які руйнують нашу церкву з фундаменту, цеглина за цеглиною,
і спалюють решту.
І кидають вас і вашу володарку в полум'я.
Як і нас.
Тому вітаю,
емісарко Цуентес, у Машкулі.
Тут унизу чути запах зла.
Ти справді можеш його вбити?
Ти ж його любиш.
Навіть якщо він став монстром.
Він не може бути монстром.
Що ти робитимеш?
Отже, нічні створіння.
Маркіз люб'язно надав вам різноманітні трупи.
У вас, мабуть, їх уже вдосталь.
Разом вісімнадцять. Буде ще.
Моя володарка очікує більшої кількості. Скільки часу треба на виготовлення?
Я виконаю свою половину угоди, як і ви, хочеться вірити.
Наші люди чекають на Жанну д'Арк. Вони в неї вірять.
Так, чудово придумано.
Свята королева-воїтелька, нам це подобається.
Запевняю вас, моя володарка не розчарує.
Я хочу побачити деяких.
Нічних створінь.
Оглянути майстерню.
Де вона?
Ти, вродливий, зухвалий, запальний,
покажи мені демонську машину.
Хай це буде внизу, бо від сонячного світла в мене голова болить.
Що надзвичайного тут сталося?
Який злочин ти скоїв?
Я відчуваю запах болю, жалю, відчаю.
Людська душа.
Я не знаю, що сталося.
хто я,
що я,
але я хочу на свободу.
Як і ми всі.
Ми тут заради правди.
Через людей, яких ми любимо.
Але ми знаємо: тут будуть нічні створіння, і невідомо, скільки їх.
Я Бельмонт. Я вбиваю демонів. Це наша робота.
Це робота всіх нас.
Не відставайте.
Вони всі так роблять?
Дролта Цуентес.
Едуаре.
Вона дитина.
Про вбивство дітей ми не домовлялися.
Сподіваюся, у вас не слабкий шлунок, отче-ігумене.
Моя володарка буде дуже розчарована.
Чорт!
Едуаре.
Мені дуже шкода.
Ми перетнули океан, так?
Ми думали, що зможемо змінити світ.
Я зроблю це швидко, Едуаре.
Без болю.
Відправлю тебе до моєї мами у світ духів.
Повернися. Пробач!
Вибач, Едуаре. Я думала, ти цього хотів.
Едуаре!
А та? Вона досить доросла, щоб я могла її вбити?
Я Ріхтер Бельмонт.
Останній нащадок клану Бельмонтів.
І я вбиваю вампірів!
Хто наступний, бісові діти?
Що ви наробили?
Світ у небезпеці, Теро.
Саме царство Боже під загрозою.
Я маю його захистити.
Або ми захистимо світ, вбивши тебе.
Маленький хлопчик Бельмонт.
Уже геть дорослий.
Нам треба йти. Треба забиратися звідси. Тікаймо, трясця!
Я повернуся по тебе, обіцяю!
Цей?
Він був лише опортуністом,
який імітував месію, бо вона сильна.
Але є ті, хто її любить, наскільки я чув.
Я Олрокс. Вона чекає на мене.
Звісно. Той… як там? Ацтек.
Щойно приплив. У захваті від Франції.
Ви втратили кількох нічних створінь. Обов'язково замініть їх.
Вони знадобляться.
Дуже скоро.
Ріхтере!
Куди він подівся?
Що сталося?
Він утік.
Утік, трясця його матері.
Він побачив, що його кошмар — справжній.
Куди б ми не глянули, нас чекають кошмари.
Жахи, що піднімаються з землі.
НА ОСНОВІ СЕРІЇ ВІДЕОІГОР KONAMI
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова