‫- קסטלווניה: נוקטורנו -‬
‫אני שונאת את הריח הזה.‬
‫מה זה?‬
‫זו קליפת עץ ערבה, לשיכוך הכאב.‬
‫הרחתי את זה כל כך הרבה,‬ ‫שזה מתקשר לי רק ל…‬
‫אאוץ'!‬ ‫-אל תזוזי.‬
‫אין בך שמץ של עדינות?‬
‫אני לא אחות.‬
‫זה עמוק מכפי שחשבתי.‬
‫ניסיתי את זה רק פעמיים בעבר.‬
‫אאוץ'!‬ ‫-וזה הצליח רק פעם אחת.‬
‫אני עושה את זה רק בפצעים שטחיים.‬ ‫ניסיתי ללמד את עצמי על עצמות, אבל…‬
‫זה… את אדירה.‬
‫אשתו אומרת שהיא מתכוונת לשמור את הראש.‬
‫מחלחל אותי לדמיין מה היא מתכננת לעשות בו.‬
‫אני לא סובלת דמעות, ניקולאי.‬ ‫תמסור לה את תנחומיי, טוב?‬
‫תגיד לה שזה חבל.‬ ‫שהוא יחסר, שהוא היה משרת נאמן…‬
‫ושיש לו טעם נפלא ברהיטים רכים.‬
‫אגיד לה שאמצא את הילד בלמונט‬ ‫ואביא את הראש שלו.‬
‫היא תשים אותו על מגש לצד המרקיז.‬
‫אימא?‬
‫את…‬
‫בוכה?‬
‫לא. פשוט…‬
‫תמיד אהבתי שאפשר לראות את זה מכאן.‬
‫למה?‬
‫כשהגעתי למאשקול לפני 17 שנה,‬ ‫הייתי חסרת כול.‬
‫תושבי העיירה היו חשדניים כלפיי. הייתי זרה.‬
‫אבל לא שכחתי כמה חמלה הרעיפו עליי במנזר.‬
‫הרגשתי שזה מקום בטוח.‬
‫מקום קדוש.‬
‫ריכטר!‬
‫מה את עושה?‬
‫אל תגידי שאת חוזרת למנזר.‬
‫אני לא צריכה שתבואי איתי.‬
‫אל תלכי. בבקשה.‬
‫אמרתי לאדוארד שאחזור אליו.‬
‫אנט.‬
‫זה לא הזמן הנכון. את נסערת.‬
‫אני לא נסערת.‬
‫אני זועמת.‬ ‫-גם אני.‬
‫אבל אנו חייבות לחכות.‬ ‫-למה?‬
‫להתארגן מחדש.‬
‫לעשות תוכנית חדשה. לזריחת השמש.‬
‫לריכטר.‬ ‫-אין לי זמן לחכות לריכטר.‬
‫לאדוארד אין זמן. הוא קשור בשלשלאות.‬
‫איך אנוח הלילה, כשהוא לא חופשי?‬
‫כשהוא עזר לשחרר אותי?‬
‫אולרוקס ודרולטה הם ערפדים חזקים מאוד.‬
‫אני לא יודעת מה הם מתכננים במאשקול.‬ ‫אבל אם תלכי עכשיו, זו התאבדות.‬
‫ריכטר יחזור, וכשזה יקרה,‬
‫נברר על דרולטה ויצורי הלילה.‬
‫יש להבין את האויב כדי להביס אותו‬ ‫וכדי להציל את אדוארד.‬
‫ביחד.‬
‫מריה, את מפריעה לי.‬
‫אזוז רק אם תגידי שלא תחזרי למנזר הלילה.‬
‫בסדר.‬
‫וגם לא לשאטו.‬
‫אני לא אכנס פנימה.‬ ‫-אנט!‬
‫את צודקת.‬
‫נצטרך להבין את האויב, כדי להביס אותו.‬
‫אם את מכוונת לרגל אחריהם,‬ ‫תוודאי שלא יראו אותך.‬
‫אם ריכטר היה כאן…‬ ‫-אתן תלויות בריכטר בכל דבר?‬
‫הוא ברח.‬
‫תנסי לסלוח לו.‬ ‫אולרוקס הוא הערפד שהרג את אמו.‬
‫הדרקון שרודף אותו בסיוטים מאז שהיה ילד.‬
‫לכולנו יש סיוטי לילה.‬
‫בפעם הראשונה שעבד בורח,‬ ‫עושים לו סימן כזה על הכתף.‬
‫בפעם השנייה חותכים את מיתרי הירך.‬
‫בפעם השלישית, הורגים אותו.‬
‫כשהייתי ילדה, לימדו אותי לפחד מאנשים‬ ‫באחוזת המטעים עם הסימן הזה על גופם.‬
‫פורעי חוק.‬
‫לאחר שברחתי בעצמי, ראיתי אותם אחרת.‬
‫אנשים עם סימן כזה יודעים על בשרם‬
‫מהו מחיר החופש.‬
‫הם נושאים אותו מדי יום.‬
‫אז גם אני.‬
‫אם אתן לעבר שלי להפחיד אותי…‬
‫לעולם לא אשתחרר ממנו.‬
‫מטיל אימה בלבם של ילדים, אני רואה.‬
‫אני מעדיף את הדם שלי כחול.‬
‫אני מדברת על הילד בלמונט.‬
‫אה, הוא.‬
‫בנה של יריבה ותיקה.‬
‫בקרוב הוא ימות, בנה של היריבה הוותיקה.‬
‫אנו מטפלים בו.‬
‫אולי אתם מתנהלים אחרת בעולם החדש,‬ ‫אבל כאן אנחנו לא ניזונים מעשירים.‬
‫התושבים יתחילו לרטון.‬
‫אני מתנצל.‬
‫לא ידעתי עד כמה חשובה לך‬ ‫שביעות רצונם של בני התמותה.‬
‫אני מנסה.‬
‫בין החמצה של החלב‬ ‫ורדיפת סיוטי הלילה של אנשי הכפר.‬
‫יש לנו ברית שברירית עם בני האדם בעיר הזו.‬
‫לעת עתה.‬
‫זה מגעיל גם אותי.‬
‫לעשות איתם עסקאות, לאכול את פשוטי העם‬ ‫בתמורה להשפעה בקרב האצולה.‬
‫לסבול את האיש ההוא במנזר,‬ ‫בתמורה ליצורי הלילה שלו.‬
‫השמש תזרח בקרוב.‬
‫לא כדאי שתחזרי לשאטו?‬
‫איפה אתה משתכן?‬
‫יש אכסניה בצד השני.‬
‫היא טובה.‬
‫שקטה.‬
‫יש בה פרטיות?‬
‫אני אוהב להיות בעיר.‬
‫אני אוהב להיות מעודכן.‬
‫לא נותר זמן רב.‬
‫לפני עלות השחר.‬
‫אני מרגיש מבלי לראות.‬
‫ברגע שהשמש זורחת…‬
‫טיב האוויר משתנה.‬
‫כולנו מרגישים זאת. זה פחד.‬
‫לכמה שעות אנו חופשיים ממנו.‬
‫דמיין חופש מוחלט.‬
‫לא להתכווץ מפני האור.‬
‫אני לא טורח לדמיין דברים שלא יתגשמו.‬
‫אבל זה יתגשם, אולרוקס.‬
‫ברחבי אירופה,‬ ‫ערפדים נשבעים אמונים לארזבט באטורי.‬
‫תהיה הבא בתור?‬
‫מעולם לא הייתי מאמין משום סוג.‬
‫אולי אני צריך לראות כדי להאמין.‬
‫שמעתי שהיא מטילה אימה.‬
‫מטילה אימה… נפלאה. לביאה.‬
‫הרשע רועד בפניה…‬
‫ביראת כבוד.‬
‫ראינו אימפריות קמות ונופלות, אולרוקס.‬ ‫בני התמותה הפכפכים.‬
‫הם נלחמים על לחם,‬ ‫הם קופצים מאלוהים זה לאחר.‬
‫הייתי כוהנת של סקמת.‬
‫אלה מצרית של מלחמה ונקמה.‬
‫אני זוכרת את ריח הגופות‬ ‫של בני התמותה בימי החג.‬
‫הקטורת…‬
‫שמחת המתהוללים, ההרגשה של המגע באלמוות.‬
‫ועכשיו…‬
‫ועכשיו המקדשים האלו קבורים למחצה בעפר.‬
‫בדיוק.‬
‫תראה את כל זה.‬
‫חיי האדם ארוכים כמו של זבובים.‬
‫גם הנאמנות שלהם בת חלוף.‬
‫- ברדלי ברקרוויל -‬
‫אנחנו עמידים.‬
‫כשהמנזר והעיירה יוחרבו,‬ ‫אנחנו עדיין נסתתר בצללים?‬
‫נחפש נאמנות עמומה בקרב בני התמותה,‬ ‫במקום שבו אנחנו מקווים שנמצא אותם?‬
‫בוא ניצור עולם חדש, אולרוקס.‬
‫תראי, גם את זה שמעתי בעבר.‬
‫אז בוא נדאג שזה יחזיק.‬
‫רוץ!‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותך‬
‫היית עם הילד המולאטי ההוא.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותך,‬ ‫היית עכברוש מעופף.‬
‫הציגו אותך בפניי שעות לאחר שנולדת.‬
‫יצורה זעירה וצווחנית.‬
‫מכוערת כמו אפרוח שזה עתה בקע.‬
‫עם צוואר כמו עצם של תרנגולת.‬
‫הייתי צריך לשבור אותו אז.‬
‫גם אני חקרתי אודותיך שנים.‬
‫לא שכחתי איך התכווצת בפחד בפני האל הנוצרי.‬
‫הריח הזה…‬
‫בשר שרוף.‬
‫אתה אמור להכיר את זה.‬
‫אני יודע איך אימך נשמעה כשמתה.‬
‫אני מכיר את השירים שאת והבנות שרתן,‬
‫כשחשבתן שכולם ישנים.‬
‫אני יודע ממה הסיוטים שלך עשויים.‬
‫אני לא זו שנמצאת בכלוב.‬
‫אני בטוח שאת מתעוררת בבקרים‬ ‫עם ריח של סוכר שרוף במעמקי גרונך‬
‫ושוכחת שאי פעם עזבת.‬
‫זה משום שאת לא חופשיה…‬
‫במובן החשוב באמת.‬
‫אתה זה עם הסימן על המצח.‬
‫זה סמל לנאמנותי לפילגש שלי.‬
‫ארזבט באטורי.‬
‫אינך ראויה לומר את שמה!‬
‫כמה זמן היית עבדה?‬
‫חמש עשרה שנים? יותר?‬
‫נולדת בשלשלאות לאישה בשלשלאות.‬
‫יש אנשים שמסתכלים אחורה וקדימה,‬ ‫ורואים רק עבדים.‬
‫את, בני עמך… הרכוש שלי.‬
‫במה זה קשור לארזבט?‬
‫היא תחזיר את העולם לסדר הטבעי שלו.‬
‫בני אלמוות, מלכים, בני אדם…‬
‫איכרים, עבדים.‬
‫את.‬ ‫-איך היא תעשה את זה?‬
‫היא רק ערפדה.‬
‫ארזבט היא אלה!‬
‫היא שתתה את הדם של סקמת.‬
‫האלה המצרית.‬ ‫-כן.‬
‫סקמת היא בתו של רא. היא לביאה.‬
‫נשימתה היא כמו רוח המדבר.‬
‫נאמר לנו שיהיו סימנים.‬ ‫הפרות סדר, התקוממות עבדים, מלחמה.‬
‫נאמר לנו לראות אותם כשליחי בשורה.‬
‫ארזבט מגיעה עם כל כוחה של סקמת,‬
‫להשיב את הכול לקדמותו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר שאת יכולה להרוג אותי…‬
‫אבל ארזבט לעולם לא תובס.‬
‫היא תבוא עם הלילה הנצחי.‬
‫היא תשמיד את כל אחד וכל דבר שאת אוהבת.‬
‫השמש זורחת.‬
‫טורפת את האפלה.‬
‫היא תמיד עושה זאת.‬
‫זה הסדר הטבעי.‬
‫- לא אלוהים ולא אדון -‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אוי, מותק.‬
‫כולן רוצות להיות חירות.‬
‫אולי היא תהיה שוויון, או אחווה.‬
‫רק גבר יכול להיות אחווה.‬
‫זו אחוות אחים.‬
‫אחוות אחיות, אם כך.‬
‫מתאים לך.‬
‫תצטרף אלינו?‬
‫לפסטיבל שלכן או למהפכה שלכן?‬ ‫-גם וגם.‬
‫אתן לא צריכות אותי.‬
‫נצטרך מישהו שילחם עבורנו.‬
‫ונראה שיש בך רוח לחימה.‬
‫אולי נמאס לי להילחם.‬
‫עמנואל.‬
‫טרה, בבקשה.‬
‫באתי רק כדי לדבר.‬
‫בבקשה.‬
‫אין לנו מה לומר לך.‬
‫את פצועה?‬
‫חשבתי על זה שוב ושוב.‬
‫מה שראיתי, ומה שאני יודעת עליך.‬
‫אמרת לי פעם שאלוהים קרא בשמך.‬
‫שהוא קרא לך כדי להילחם ברשע.‬
‫פעם האמנתי בזה, כן.‬
‫ועכשיו?‬
‫עכשיו…‬
‫אבני היסוד שעליהן בניתי את חיי, מתמוטטות.‬
‫אולי הגיע הזמן שהן יתמוטטו.‬ ‫-כמובן, זה נשמע רומנטי.‬
‫כמו כל מה שמהפכנים מבקשים.‬
‫אבל לאחר שתחריבו את הארץ הזו…‬
‫אני תוהה מי יישאר כדי לבנותה מחדש.‬
‫את מדברת על חופש.‬
‫חופש למי?‬
‫כולם.‬
‫יש אישה בקהילה שלי, בת 82.‬
‫היא הגיעה לכנסייה בכל יום בחייה,‬
‫וכעת הנכד שלה אסר על כך…‬
‫בשם ההיגיון.‬
‫את חושבת שכשהיא מתעוררת בלילה‬ ‫היא צועקת "חופש", חירות",‬
‫אל החשכה, כדי לגרש את פחדיה?‬
‫זו רק אישה אחת.‬
‫יותר מ-200 כמרים נטבחו בוורדן.‬
‫בקרוב כמרים יוגלו או ישלחו לגיליוטינה.‬
‫מדברים על המסת פעמוני כנסייה‬ ‫כדי ליצור פגזים.‬
‫הברברים צובאים על השערים.‬
‫מבחינתם, אף אחד לא יהיה‬ ‫מספיק מסור או נאמן.‬
‫הם יטביעו את כולנו בדם.‬
‫לא אם יצורי הלילה שלך יקדימו אותם.‬ ‫-אני בונה צבא.‬
‫ונלחם בצד הלא נכון.‬
‫עם ערפדים.‬
‫אני כורת את הבריתות שאני צריך לעת עתה.‬
‫ועושה הקרבות.‬
‫האיש שהכרתי פעם היה נגעל מעצמו כעת.‬
‫מעולם לא הייתי נטול חטאים, טרה.‬
‫יש הבדל גדול בין נטול חטאים‬ ‫לבין הענקת מחסה ליצורי לילה מזוינים.‬
‫כמה פעמים מהלכה של ההיסטוריה,‬
‫הסתכמה בבחירה של אדם אחד בלבד?‬
‫קונסטנטין. קרל הגדול. אני.‬
‫מי יודע אילו תועבות נוספות‬ ‫המהפכה הזו תביא?‬
‫אם האל שלך חזק כמו שאתה אומר,‬ ‫הוא לא צריך שתילחם למענו.‬
‫אתה לא עושה את זה למען הכנסייה,‬ ‫אלא למען היוהרה שלך.‬
‫חשבתי הרבה על יהודה איש קריות.‬
‫בוגד. עריק.‬
‫אבל מה היה קורה…‬
‫אלמלא עשה את מה שעשה?‬
‫האם העולם כולו ניצל בגלל בגידה של אדם אחד?‬
‫בטיפשותי בטחתי בך.‬
‫חבל שפגשתי אותך.‬
‫אם לא היית פוגשת אותי,‬ ‫לא היינו עושים את מריה.‬
‫אמרת שאבי מת.‬
‫כדי להגן עלייך.‬
‫אני מבטיח לך, טרה.‬
‫אני אשמור עליה.‬
‫כמה עולה ה…‬
‫יותר ממה שיש לך, כנראה.‬
‫אוכל לשלם לך בציד ערפדים.‬
‫אני מוכן שתשלם לי בשטיפת כלים.‬
‫אבל האיש ההוא ביקש לשלם עליך.‬
‫תודה על ארוחת הערב.‬
‫ובכן, אתה יודע מה אומרים על ארוחת חינם.‬
‫אומרים משהו?‬
‫אומרים, "תחזור למקום שממנו באת‬ ‫ואל תצפה לעוד אחת."‬
‫ואולי זה רק אני.‬
‫תראה, לא ביקשתי טובות.‬
‫איפה הקשיש, לעזאזל?‬
‫לעזאזל, עוד אחד.‬
‫נשבעת שבפעם הבאה‬ ‫שתראה את פניי בכפר הזה, תהרוג אותי.‬
‫הנה הפנים שלי, אז נראה אותך מנסה.‬
‫כנראה שאני מקיים הבטחות.‬
‫טוב שסיימתי את זה.‬
‫אם תשלם על הארוחות שלך בנגרות…‬
‫תן לי את זה.‬
‫היית צריך לשמור על זה טוב יותר.‬
‫שכחתי…‬
‫כמה הדבר הזה כבד.‬
‫כבד מדי.‬
‫היי!‬
‫מי אתה?‬
‫אתה לא אמור להיות פיקח?‬ ‫-מה?‬
‫זה מה שג'וליה תמיד אמרה.‬
‫מי אתה?‬
‫אני ז'וסט.‬
‫איזה ז'וסט?‬
‫ז'וסט בלמונט.‬
‫סבא שלך.‬
‫- מבוסס על סדרת משחקי הווידאו מאת קונאמי -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬