КАСТЛВАНІЯ: НОКТЮРН
Ненавиджу цей запах.
Що це?
Це кора верби. Полегшує біль.
Я так часто відчувала його, що він асоціюється з… Ой!
-Не смикайся. -Ти завжди така груба?
Я не медсестра.
Глибше, ніж я думала.
Я пробувала це лише пару разів.
Папа Леґба, оуве баре я.
-Ай! -І спрацювало лише раз.
Я вмію так лише на тілесних ранах.
Хотіла навчитися зрощувати кістки, але…
Це… Ти неймовірна.
Його дружина каже, що хоче залишити голову собі.
Боюся уявити, що вона планує з нею робити.
Я терпіти не можу сльози, Ніколаю. Передай їй мої співчуття.
Скажи їй, що шкода, його бракуватиме, він був вірним слугою…
І мав вишуканий смак до м'яких меблів.
Я скажу їй, що знайду малого Бельмонта і принесу його голову.
Зможе покласти на тарілку поруч із маркізовою.
Мамо?
Ти плачеш?
Ні. Я просто…
Я завжди любила бачити його звідси.
Чому?
Коли я тільки приїхала в Машкул 17 років тому, у мене нічого не було.
Містяни ставилися до мене, іноземки, підозріло.
Але я не забула, наскільки мені співчували в абатстві.
Воно здавалося безпечним місцем. Святим місцем.
Ріхтер!
Що ти робиш?
Не повертайся в абатство.
Мені не треба, щоб ти йшла зі мною.
Не йди. Будь ласка.
Я сказала Едуару, що повернуся по нього.
Аннет, зараз не час. Ти засмучена.
Я не засмучена. Я розлючена.
-Я теж, але треба почекати. -Чого?
Перегрупування. Розробки нового плану. Сходу сонця. Ріхтера.
У мене немає часу чекати Ріхтера.
Це в Едуара немає часу, він у кайданах.
Як мені тішитися миру, поки він не на волі?
Коли він допоміг звільнити мене?
Олрокс і Дролта — дуже могутні вампіри.
Я не знаю їхніх планів у Машкулі, але якщо підеш зараз, це самогубство.
Ріхтер повернеться, і тоді
ми дізнаємося все про Дролту й нічних створінь.
Треба зрозуміти ворога, щоб здолати його і врятувати Едуара.
Разом.
Маріє, ти мені заважаєш.
Я відійду, якщо скажеш, що не повернешся нині в абатство.
Добре.
І в замок.
-Я не зайду всередину. -Аннет!
Твоя правда. Треба розуміти ворогів, щоб здолати їх.
Якщо хочеш шпигувати за ними, тримайся подалі від очей. Якби ж Ріхтер…
Ви обидві чекаєте на Ріхтера, перш ніж щось робити? Він утік.
Спробуй пробачити йому. Олрокс — вампір, який убив його матір.
Дракон, що жив у його кошмарах ще з дитинства.
У всіх нас є кошмари.
Коли раб утікає вперше, його таврують цим знаком на плечі.
Коли вдруге, йому калічать ноги.
Утретє — вбивають.
У дитинстві мене вчили боятися людей на нашій плантації
з цією міткою на тілі.
Порушників правил.
Та після втечі я глянула на них іншими очима.
Люди з цією міткою — це люди, які добре знають,
скільки коштує свобода.
Вони носять її щодня. І я теж.
Якби я дала минулому налякати мене,
то ніколи б не звільнилася.
Бачу, ви вселяєте жах в дитячі серця.
Люблю блакитну кров.
Я про малого Бельмонта.
А, про того. Син давнього ворога.
Син давнього ворога, який скоро помре. Ми подбаємо про нього.
Може, ви в Новому Світі робите все інакше,
але ми тут не харчуємося заможними.
Місцеві почнуть бурчати.
Прошу вибачити.
Я й не знав, що ви так переймаєтеся вдоволенням смертних.
Намагаюся…
коли не сквашую молоко і не приходжу в нічні кошмари селян.
У нас хиткий мир із людьми цього міста.
Поки що.
Мені теж це огидно.
Укладати з ними угоди, харчуватися селянами
в обмін на якийсь вплив у колах аристократії,
витримувати того чоловіка в абатстві в обмін на його нічних створінь.
Сонце скоро зійде. Може, повернетеся в замок?
А ви де зупинилися?
По той бік є заїжджий двір. Там добре. Тихо.
Без сторонніх очей?
Мені подобається в місті.
Люблю послухати, що кажуть.
Уже скоро.
До світанку.
Я знаю, не дивлячись.
Щойно сходить сонце, щось у повітрі трохи змінюється.
Ми всі це відчуваємо. Це жах.
Кілька годин ми його не відчуваємо.
Уявіть повну свободу. Коли не треба ховатися від світла.
Я не марную час на уявляння того, чого ніколи не буде.
Але ж буде, Олроксе.
По всій Європі вампіри присягають на вірність Ерзебет Баторі.
Ви будете наступним?
Я ніколи не вірив. Ні в що.
Маю побачити, щоб повірити.
Я чув, що вона грізна.
Грізна. Чудова. Левиця.
Зло перед нею тремтить.
Від захвату.
Ми бачили появу й занепад імперій, Олроксе. Смертні примхливі.
Вони бунтують через хліб, бігають від одного бога до іншого.
Я була жрицею Сехмет,
єгипетської богині війни та помсти.
Я пам'ятаю запах тіл смертних у дні фестивалю.
Ладан, запал гуляк, відчуття, що доторкнувся до безсмертя.
А тепер…
А тепер ці храми наполовину засипані піском.
Саме так.
Погляньте на це. Люди живуть не довше, ніж мухи.
Їхня відданість така ж швидкоплинна.
Ми залишаємося.
Коли це абатство й це місто буде в руїнах, ми й досі ховатимемося в тіні?
Будемо шукати слабку відданість серед смертних там,
де ми сподіваємося її знайти?
Створімо новий світ, Олроксе.
Розумієте, я вже таке чув.
Тоді не змарнуймо цей шанс.
Тікай!
Востаннє, коли я тебе бачив, ти була з тим мулатом.
Востаннє, коли я бачила тебе, ти був летючим щуром.
Тебе подарували мені через кілька годин після народження.
Крихітну плаксиву істоту, потворну, як курча, що щойно вилупилося.
З тоненькою шийкою.
Треба було тоді її зламати.
Я багато років вивчала тебе.
Я не забула, як ти боїшся християнського Бога.
Цей запах? Плоть, що горить.
Ти маєш добре його знати.
Я знаю звук, який видала твоя мати, коли помирала.
Я знаю пісні, які співали ви з дівчатами,
коли думали, що всі сплять.
Я знаю, про що твої кошмари.
Це не я зараз у клітці.
Певен, бувають ранки, коли ти прокидаєшся з запахом горілого цукру в горлі,
забувши, що ти втекла.
Це тому, що ти не вільна там, де це важливо.
Саме в тебе є мітка на лобі.
Це символ вірності моїй коханці.
Ерзебет Баторі.
Не смій вимовляти її ім'я! Як довго ти була рабинею?
П'ятнадцять років? Більше?
Народжена в кайданах жінкою в кайданах.
Деякі люди дивляться в минуле й майбутнє, але бачать лише рабів.
Ти, твій народ — моя власність.
До чого тут Ерзебет?
Вона відновить природний порядок у світі.
Безсмертні, королі, люди,
селяни, раби.
Ти.
Як їй це вдасться?
Вона просто вампір.
Ерзебет — богиня!
Вона пила кров Сехмет.
Єгипетської богині.
Так.
Сехмет — дочка Ра. Левиця.
Її подих схожий на вітер пустелі.
Нам сказали, що будуть знаки. Заворушення, повстання рабів, війна.
Нам сказали вважати це вісниками.
Ерзебет прийде з усією силою Сехмет,
щоб усе відновити.
Що це означає?
Що ти можеш мене вбити,
але Ерзебет не перемогти ніколи.
Вона принесе вічну ніч.
Вона знищить усіх і все, що ви любите.
Сонце сходить. Поглинаючи темряву.
Як завжди.
Оце і є природний порядок.
НІ БОГА, НІ ХАЗЯЇНА
Так нечесно.
Люба, усі хочуть бути Свободою.
Або вона може бути Рівністю. Чи Братерством.
Щоб бути Братерством, треба бути чоловіком. Це означає «братство».
Тоді Сестринством.
Тобі личить.
Хочеш із нами?
На фестиваль чи на революцію?
І туди, й туди.
Я вам не потрібен.
Потрібен той, хто бився б за нас.
А ти, схоже, непоганий воїн.
Може, я втомився воювати.
Еммануелю.
Теро, прошу.
Я прийшов поговорити.
Будь ласка.
Нам нічого тобі сказати.
Ти поранена?
Я все думала.
Що я бачила, і що знаю про тебе.
Ти якось сказав, що Бог називав твоє ім'я.
Що він звав тебе боротися зі злом.
Раніше я в це вірив, так.
А тепер?
Тепер наріжні камені, на яких я будував своє життя, розвалюють.
Може, час їх розвалити.
Звісно, це звучить романтично, як і всі ваші революційні заклики.
Але щойно ви зрівняєте країну з землею,
цікаво, хто залишиться її відбудовувати.
Говорите про свободу.
Свободу для кого?
Для всіх.
У моєму приході є жінка, 82 роки.
Вона щодня кульгала до причастя,
а тепер їй заборонив онук, бо це суперечить здоровому глузду.
Як думаєш, прокидаючись уночі, вона скрикує «здоровий глузд», «свобода»
в темряві, щоб прогнати страх?
Це лише одна жінка.
У Вердені було жорстоко вбито понад 200 священиків.
Невдовзі священиків виженуть чи запхають під гільйотину.
Ходять розмови про переплавлення церковних дзвонів на гармати.
У нас варвари біля воріт.
Для них ніхто не буде достатньо вірним чи відданим.
Вони вмиють кров'ю нас усіх.
-Хіба що нічні створіння вмиють першими! -Я будую армію.
І воюєш не по той бік. На боці вампірів.
Я зараз шукаю союзників, бо мушу.
І йду на жертви.
Чоловік, якого я знала, тепер дивився б на себе з огидою.
Я ніколи не був безгрішним, Теро.
Між безгрішним і тим, хто ховає нічні створіння, велика різниця.
Скільки разів весь хід історії
зводиться до вибору однієї-єдиної людини?
Костянтина. Карла Великого. Мене.
Хтозна, які ще звірства принесе ця революція?
Якщо твій Бог такий могутній, як ти кажеш, йому не треба, щоб ти за нього бився.
Ти робиш це не заради церкви, а заради власного марнославства.
Я часто думав про Юду.
Зрадника. Відступника.
Але що було б, якби він не зробив те, що зробив?
Може, весь світ врятувався через зраду однієї людини?
Я була дурною, що довірилася тобі. Краще б я тебе не знала.
Якби ти мене не знала, у нас не було б Марії.
Ти казала, що мій батько помер.
Щоб захистити тебе.
Обіцяю тобі, Теро,
я зроблю все для її безпеки.
Скільки за…
Схоже, більше, ніж у тебе є.
Я можу розплатитися полюванням на вампірів.
Якби міг розплатитися миттям посуду, ми б домовилися.
Але той чоловік каже записати на його рахунок.
Дякую за вечерю.
Ти ж знаєш, що кажуть про безкоштовну вечерю.
А що, щось кажуть?
Кажуть: «Повертайся туди, звідки прийшов, і не чекай іншої».
Чи, може, це лише я.
Слухайте, я цього не просив.
Де, в біса, той старий?
Чорт. Ще один.
Ти присягався, що коли побачиш мене в цьому селі ще раз, то вб'єш мене.
Ось я. Покажи, на що ти здатен.
Що ж, це робить мене людиною слова.
Добре, що я допив.
Якщо ви можете оплатити їжу послугами столяра…
Віддайте сюди.
Треба було краще про нього дбати.
Я й забув, який він важкий.
Надто важкий.
Гей! Хто ви такий?
-Ти ж ніби розумний, хіба ні? -Що?
Так завжди казала Джулія.
Хто ви такий?
Я Жуст.
Який Жуст?
Жуст Бельмонт.
Твій дідусь.
НА ОСНОВІ СЕРІЇ ВІДЕОІГОР KONAMI
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова