Bun venit în Franța, Magnificența Ta!
Călătoria ta lungă și anostă e pe sfârșite.
Sora mea, Luna, luminează puternic în noaptea asta.
E foarte entuziasmată, firește.
În curând, îl vom sili pe tatăl nostru Amun-Ra, soarele,
să cerșească în genunchi mila noastră.
Dar nu va avea parte de milă.
Îi voi tăia capul, îi voi suge creierul și-l voi scuipa în țărână.
Mereu l-au venerat.
Pe tatăl meu.
Nenorocitul de soare!
De când au părăsit peșterile, muritorii l-au idolatrizat,
fiindcă se tem de întuneric.
În curând, va fi doar întuneric.
Și nu vor ști altceva în afară de teroare.
Deocamdată, contesă, nopțile sunt scurte aici, în nord.
Mai avem de călătorit.
Da, da
Dar mi-e atât de sete, Drolta.
Fiica unui deputat revoluționar.
Un membru al Clubului Iacobinilor. Avocat. Îi plăcea să se audă vorbind.
Mi s-a spus că a implorat să fie cruțat el, nu fiica lui.
Da…
Superbă!
M-am plictisit de groază și atât.
Asta e mult mai dulce.
Disperarea.
CASTLEVANIA: NOCTURNE
Stai!
Am nevoie de niște răspunsuri, bunicule.
Te rog, spune-mi oricum, dar nu „bunic”.
Unde dracu' ai fost până acum?
Te credeam mort.
O s-o ucid pe Tera.
Am venit aici când aveam zece ani. Nu știam pe nimeni.
Fără mătușa Tera, care nu îmi e mătușă
ci un fel de verișoară de gradul paișpe…
Am avut o înțelegere!
Cum adică o s-o ucizi?
A promis că nu-ți spune unde mă găsești.
Ce tot îndrugi acolo?
Adică…
nu ți-a spus?
Nu!
Ce? Nu!
Ei bine, ca răspuns la întrebarea unde am fost până acum,
am fost aici în tot acest timp. De când ai venit în Franța.
Am stat cu ochii pe tine.
Adică m-ai urmărit?
În secret?
Dacă o spui așa, sună puțin cam sinistru.
Și Tera știa?
Am convenit să nu-ți spună.
- I-am trimis bani. - Și asta a fost înțelegerea?
Nu, sigur că nu.
Păi, într-un fel.
Când câștig ceva bani din uciderea acestor tâmpiți de vampiri provinciali,
îi dau și ei, ca s-o ajut.
Dar am rugat-o să nu-ți spună despre mine pentru că…
M-am gândit că așa e mai bine.
N-ai vrut să știu că am un bunic care locuiește la câțiva kilometri?
Nu. Puteai avea așteptări de la mine.
Sfaturi, încurajări, cadouri aniversare. Cine naiba ar vrea așa ceva?
Mama mi-a spus că ai murit.
De fapt, nu mi-a zis despre tine decât că ai murit.
A spus că s-a dus în Lumea Nouă pentru că era ultima din clanul Belmont
și că acolo erau vampiri cu care trebuia să lupte.
Ca Olrox.
Acum unde mai pleci?
Ești un Belmont.
Cum poți să te ascunzi într-o colibă?
Cum poți să omori vampiri pentru bani?
Am fost un erou…
cândva.
Am pierdut șirul vampirilor pe care i-am ucis…
„eroic”.
Pe atunci, biciul era al meu, firește.
Dar aveam alte puteri.
Una dintre înaintașele noastre de acum 300 de ani era o mare magiciană.
Sypha, da. Știu.
Știu totul despre istoria familiei noastre.
Mi-a spus-o mama.
De tine nu mi-a spus.
Încep să înțeleg de ce.
Vorbești de parcă ai fi ea.
Am fost cel mai puternic magician al spiței Belmont.
Abia dacă-mi trebuia biciul.
Puteam arde dintr-o văpaie un cuib întreg.
Când te-ai transformat într-un moș sinistru?
Du-te afară! Îți aduc o cafea.
Cred că mai am o ceașcă pe-aici.
Zici că ai fost un magician puternic.
Înțeleg că nu mai ești.
Am avut o soție.
Pe bunica ta, Lydie.
Și un prieten, dacă-ți vine să crezi.
Se numea Maxim.
Un vampir i-a ucis pe amândoi.
Lordul Ruthven.
Doamne…
n-am mai rostit de ani buni numele ăsta.
Am ținut-o în brațe,
implorând-o să se întoarcă la mine.
„Întoarce-te la mine!”
În brațele mele era…
atât de moale!
Atât de rece…
În capătul holului,
Maxim, prietenul meu,
zăcea măcelărit.
Nu a murit imediat.
Totul din cauza mea.
Mi-am pierdut puterile.
Nu mai aveam nimic.
Nu mai rămăsese nimic.
Ți-ai pierdut și fiica. Sau partea asta ai uitat-o?
A plecat în America să lupte singură împotriva răului.
Răul va câștiga mereu, Richter.
Oricare ar fi acel rău.
Și e peste tot.
Va fi mereu mai puternic decât noi.
Și poți să ucizi un demon sau altul.
Un lord Ruthvan, un Dracula,
poate chiar un Olrox.
Dar vor fi mereu tot mai mulți
și tot mai răi.
Și ți-i vor ucide pe cei dragi.
Apropiații tăi sunt mereu în pericol.
Răul va învinge întotdeauna.
De ce ești aici,
dacă n-ai venit să mă cauți?
Ce cauți aici?
L-ai ucis pe Vaublanc.
Cu toții ne-am bucurat.
Dar l-am pierdut pe Edouard.
Nu și sufletul lui.
Nu-ți pierde speranța!
Băiatul Belmont s-a dovedit a fi inutil.
A fugit, pur și simplu.
A fugit.
Toată lumea începe fugind, Annette.
Poftim?
E cu totul altceva! Cum poți să faci o asemenea comparație?
Am venit să mă îndrumi. Credeam că am văzut tot ce e mai rău în lume.
Dar aici rădăcinile răului cresc de secole.
Iar această Mesia Vampir e străveche!
Și puterea ta e străveche, Annette.
Dacă sunt strămoșii mei, Cecile, sunt doar un murmur. Un zgomot.
Nu se pot compara cu un zeu-diavol egiptean străvechi.
Sunt doar un murmur pentru că nu asculți.
Ai fost victima destinului.
Faptul că te-ai născut sclavă a determinat tot ceea ce ești.
Sigur că așa a fost.
E sursa furiei tale,
dar nu și sursa puterii tale.
Acestor diavoli mărunți precum contele de Vaublanc le place să spună
că sclavia e o lege a firii.
Că așa fac oamenii.
Te uiți în jur și să te gândești că poate au dreptate.
Răutate, violență și oprimare peste tot.
Chiar și francezii ăștia cu idealurile lor înalte.
Ce știu ei despre suferințele noastre?
Și oare le pasă?
Își vor clădi o lume nouă
dar nu va fi libertate, egalitate sau frăție pentru noi.
Asta dacă o vor clădi.
Dar ei știu că nu e adevărat, Annette.
Acești diavoli mărunți.
Le e de folos să îi credem.
Dar omenirea nu a sosit în lumea asta târând după ea armate de sclavi.
Asta s-a petrecut mai târziu.
Iar strămoșii tăi…
Desigur, mama ta, care te-a iubit.
Și tatăl tău, care a fost luat de lângă ea de oameni cu bice.
Și bunica ta
care privea corăbiile plângând și smulgându-și părul.
Dar ei au o istorie.
Dincolo de ei și încă mai departe, până la sursă.
La spiritul lui Ogun.
Și o lume fără sclavi sau stăpâni.
Învață să asculți vocea străbunilor!
Există lumină în acest întuneric.
„Înlăcrimată ziua
când cei vinovați se vor ridica din țărână pentru a fi judecați.”
Te amenință.
Demonul tău reticent.
De ce se temea Belmont de tine atât de tare?
Am trăit mult timp ca om și vampir.
Dar am iubit o singură dată.
Era dintr-un orășel din Massachusetts, dacă ai auzit de locul ăsta.
Pe vremea aceea, era o colonie.
Dar nu era colonist.
Era mândru că e mohican și iubea pământul și pădurile străbunilor.
Era plin de pasiune.
Pentru lume, pentru felul cum oamenii,
„toți oamenii”, așa cum spunea el,
își puteau câștiga libertatea.
Chiar și oamenii ca el.
Oameni al căror pământ fusese furat.
Cum a fost și pământul meu cu atâta timp în urmă.
Dar s-a luptat cu revoluționarii.
S-a luptat cu ei.
Aproape m-am alăturat cauzei.
Apoi Julia Belmont l-a ucis.
Fiindcă era vampir.
Din cauza ta.
- Măcar i-ai cerut voie? - Eram îndrăgostit de el.
Voiam să fiu cu el pe vecie.
Asta te gândești să-mi faci și mie?
Sigur că nu, Mizrak.
Nu sunt îndrăgostit de tine.
Cine ești, prietene?
Îți amintești cine erai?
Îmi amintesc că eram în pădure.
Era și o fată vorbăreață.
Îmi amintesc că o plăceam.
Și îmi plăcea ce zice.
Numele meu…
era Jacques.
Ei știu?
Ai spus tuturor?
Sigur că nu.
Ți-e rușine să le spui?
De ce?
Ești preot. Ar trebui să fii cast.
Dar cei mai mulți preoți nu sunt.
Nici măcar cei mai mulți papi.
Aceia sunt preoți necinstiți.
Dar a avea bastarzi nu se compară cu a aduce diavoli din iad.
Sau și Papa face asta?
Facem orice trebuie să facem în numele Domnului.
Pentru Dumnezeu, zici?
Pentru El m-ai ignorat toată viața?
Nu te-am ignorat, Maria.
Știu, de exemplu, că ești vrăjitoare.
Dar te-am protejat oricum.
Doar nu mă acuzi pe mine de magie neagră!
Vino alături de mine!
Sunt o unealtă a Domnului, Maria.
Te implor!
Te rog, nu sta în calea Domnului!
Mântuitoarea noastră e aici!
A venit izbăvitoarea noastră!
Izbăvitoarea noastră!
Jos Revoluția!
- Domnul fie slăvit! - Mântuitoarea noastră!
Mântuirea e aici!
- Ne va salva sufletele! - A venit să ne mântuiască!
- Mântuitoarea noastră! - A sosit!
- Ea ne va salva!
- Izbăvește-ne! - Jos revoluția!
Demult,
când eram om,
am văzut oameni coborând din corăbii și masacrându-mi poporul.
I-au ucis cu miile,
până la urmă cu milioanele.
Cine ar fi crezut așa ceva?
Au spus că o fac pentru Dumnezeul lor.
Uneori și pentru regele lor, dar…
mereu pentru Dumnezeul lor.
Dar până la urmă…
e doar ea.
Moarte revoluției!
Jos revoluția!
Te-am tot căutat!
Moarte revoluției!
Spune că e planul Domnului.
Curaj!
Există lumină în acest întuneric.
Și în închisoarea asta,
aici, în întuneric, Jacques.
Păzindu-mă.
Îți accepți acum această soartă?
Nu.
A fost rapidă?
Moartea Juliei?
A fost rapidă?
Nu, nu chiar.
Se uita la mine când era pe moarte.
Mi-am dat seama.
Adică mi-am dat seama când s-a stins.
Am văzut…
în ochii ei.
Momentul în care viața ei s-a sfârșit.
Apoi Olrox m-a lăsat să plec.
Mama ta a fost orgolioasă.
A spus că n-are nevoie de mine.
Că aș ține-o pe loc.
Dar, firește, ar fi trebuit să merg cu ea oricum.
Am fost un tată groaznic.
Dar în fine…
cel mai important e să înfrunți adevărul despre tine.
Chiar dacă nu e prea plăcut.
Mă duc să mă piș.
La naiba!
Așadar,
aici am ajuns!
Clanul Belmont va dispărea în curând.
Ce? Ai de gând să implori să-i cruț viața?
Poate nu a lui.
La urma urmei, abia îl cunoști.
Dar în Machecoul se află familia ta, nu?
Într-un fel. Fetița care nu e sora ta, dar e ca și cum ar fi.
Povestitoarea care nu e mama ta, dar ți-a fost ca o mamă.
Și fata de culoare. De oriunde dracu' o fi venit.
Ai putea implora să le fie cruțate viețile.
Dar n-are rost să mă implori pe mine, pentru că nu eu le voi ucide.
Acesta va fi darul pentru Devoratoarea Luminii.
Adesea te spânzură de brațe trecându-ți cârlige prin oase
ca să nu sângerezi prea repede.
Poți fi conștient zile întregi.
E minunat.
Dacă au noroc, le va transforma în vampiri
și nu vor muri niciodată.
Ce zici de asta?
Ai uitat ceva legat de clanul Belmont…
Din prostie…
uitasem și eu.
Voiam să spun ceva isteț și usturător
înainte să te ucid.
Dar la dracu' cu asta!
Pot face iar vrăji!
Am observat.
Cum s-a întâmplat?
Nu știu.
Pentru că a trebuit.
Trebuie să trăiesc.
Pentru oamenii dragi.
Păcat că pentru tine n-a funcționat.
Sunt mult mai tânăr.
Probabil despre asta e vorba.
Da.
Probabil despre asta e vorba.
DUPĂ JOCUL VIDEO CREAT DE KONAMI
Subtitrarea: Brândușa Popa