‫לא נמשיך להיות לכודים‬ ‫בפינות של העולם ובעולב הצללים.‬
‫השמיים יהפכו לשחורים ואפלים‬ ‫והפאר שלי יכסה את הקרקע.‬
‫וכן, פעם היא הייתה בחורה צנועה‬ ‫שנחשבה למשוגעת.‬
‫אבל רואים?‬
‫היא הייתה הגאולה במשך כל הזמן.‬
‫כעת דמה של סקמת זורם בעורקיה.‬
‫כולם יראו, וכולם ישתחוו.‬
‫היא עומדת כאן לא רק בתור המלכה שלכם…‬
‫אלא גם בתור אלה.‬
‫תסעדו לכבוד האלה שלכם. תשתו. תרקדו.‬
‫תראי אותך.‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫אני יודעת איך להבטיח‬ ‫את נאמנותו של אב המנזר לנצח.‬
‫יש לו בת.‬
‫בת.‬
‫כמה טעים.‬
‫- קסטלווניה: נוקטורנו -‬
‫תצטרכי לדבר איתי במוקדם או במאוחר.‬
‫את יודעת, יש שביל מאבנים ממש שם.‬
‫אני יודעת שזה קשה לך.‬
‫אבל אם הייתי מספרת לך, הכול היה משתנה.‬
‫אנשים היו מגלים.‬
‫היית נחשבת לבתה של זונה.‬
‫ידעתי שאם הוא ואני נשמור את זה בסוד,‬ ‫אנו נגן עלייך.‬
‫מריה, אהבתי אותו.‬
‫אולי אם הייתי מתעקשת שיישאר איתנו‬
‫ויהיה אב, הוא…‬
‫לא היה בוגד בעצמו כך.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מצטערת, מריה.‬
‫ריכטר!‬
‫אתה בסדר.‬
‫אז אתה עושה קסמים עכשיו.‬
‫כן. זה קרה כשפגשתי את סבא שלי.‬
‫יש לי הרבה מה לספר לך.‬ ‫-גם לי.‬
‫רגע, יש לך סרט על המצח.‬
‫הבט וראה, זו שהרוע רועד מפניה, טורפת האור,‬
‫גוזלת הנשמות, לביאת הערפדים,‬ ‫זו שמרסקת, הגאולה של…‬
‫כן, מקסים לפגוש אותך.‬
‫אתה אמור להשתחוות.‬
‫רוזנת?‬
‫הוד רוממותה שמעה רבות עליך.‬
‫מחמיא לי…‬
‫שאלה שמעה עליי.‬
‫אלה צריכה לדעת היכן נמצאים הדרקונים שלה.‬
‫המסע שלך לאירופה לא היה לשווא.‬
‫שמעתי על המהפכה הקטנה והמבחילה בעולם החדש.‬
‫תראה איך נאכיל אותם בקיא שלהם כאן בצרפת.‬
‫ואז תראה איך לטפל במתקוממים האמריקאים.‬
‫הזמן לפשרה חלף.‬
‫הם לא רק יחסלו את עלייתם…‬
‫אלא גם יקימו אימפריה.‬
‫בדיוק.‬
‫וכשהם יראו את היופי שלי…‬
‫כולם יסגדו לי.‬
‫סלחי לי, אבל את רוצה להשיג את זה‬ ‫באמצעות ברית עם אדם שלעולם לא יסגוד לך?‬
‫אני אלה.‬
‫כמובן.‬
‫תשתחווה, אמרתי.‬
‫אני אגרום לאב המנזר לסגוד לי.‬
‫לכל אחד יש חולשה.‬
‫לכמרים.‬
‫לדרקונים.‬
‫כן.‬
‫כשהיא תכבוש את אירופה,‬ ‫אתה תהיה המדריך שלה לאמריקה.‬
‫ותעביר אותה לי.‬
‫הגאולה שלך.‬
‫אמרתי לך להשתחוות.‬
‫הייתי צריכה לספר לך על ז'וסט.‬ ‫-זה בסדר. אני מבין.‬
‫הוא היה קצת…‬
‫פצוע?‬
‫מסוגר?‬
‫די שמוק.‬
‫כן.‬
‫אנט, תראי.‬
‫אז חזרת?‬
‫אוי, שיט.‬
‫זה של אדוארד?‬
‫תראי, לגבי מה שקרה…‬
‫רציתי להתנצל באופן אישי בפנייך,‬ ‫ולהישבע שאני…‬
‫ידעתי שתחזור.‬
‫הייתי יותר מודאגת מכפי שרציתי.‬
‫השרירים, מה?‬
‫נשארו מעט מאיתנו.‬
‫אנחנו נשחרר את אדוארד.‬
‫איך זה קרה?‬
‫חבורה של ערפדים עקבה אחריי ותקפה אותי.‬
‫אני לא יודע.‬
‫הייתי חסר אונים.‬
‫כאילו הייתי ילד.‬
‫אבל אנחנו כבר לא ילדים.‬
‫לא.‬
‫כשלא היה לי במה להיאחז והכול נעלם…‬
‫נזכרתי בדברים שהופכים אותי למי שאני.‬
‫התקוות, הכאב והחרא.‬
‫האהבה בבית הזה.‬
‫ואני מניח שבפעם הראשונה באמת בחרתי,‬
‫איזה אדם אני רוצה להיות.‬
‫אני בלמונט.‬
‫השארתי את כל השישה בערימת אפר.‬
‫לא אתן לעצמי לפחד שוב לעולם.‬
‫אבל אנחנו מפחדים.‬
‫זה לא תמיד רע.‬
‫זה רק אומר שיש לנו מה להפסיד.‬
‫אז אני מניח שנצטרך תוכנית חדשה.‬
‫האם הוא משתמש בכל הפיות כדי לאכול?‬
‫לא.‬
‫אנו חוששים שעדיין יש לך מגבלות‬ ‫על המספר שתוכל להפיק.‬
‫בקרוב יהיו לנו עוד הרבה גופות בשבילך.‬
‫תהיי בטוחה שתקבלו מספיק.‬
‫אם יורשה לי, רוזנת.‬
‫חשבתי שהצעד הראשון שלנו‬ ‫צריך להיות בעיר נאנט.‬
‫לאחר שמעוז המהפכה נפל,‬
‫תהיה לנו עמדה מבוצרת שממנה נכבוש את רן.‬
‫ואז, כמובן…‬
‫נמשיך לפריז.‬
‫לפני שנתכנן תוכניות, הוד רוממותה‬ ‫רוצה לדעת שניתן לבטוח בך.‬
‫הוא משרת את האל.‬
‫אני אלה.‬
‫על מה תוותר כדי להוכיח את אהבתך אליי?‬
‫מה את רוצה?‬
‫כניעה.‬
‫מה זאת אומרת, "כניעה"?‬
‫כניעה.‬
‫מחר גאולת הערפדים תבוא לבית אלוהיך,‬
‫כדי לחתום את הברית.‬
‫בדם.‬
‫קרבן?‬
‫אדם שאתה אוהב.‬
‫הבת שלך, אולי?‬
‫זה יחתום את האיחוד שלנו, נכון?‬
‫בת?‬
‫לאב המנזר אין בת.‬
‫גברים…‬
‫נשלטים על ידי האשכים שלהם.‬
‫ועכשיו אני אוחזת את שלך בידי.‬
‫איך את…?‬
‫תוכיח את נאמנותך, אב המנזר.‬
‫מה שמה, שוב?‬
‫מריה.‬
‫עלינו להניח שלא נוכל להשתמש במנהרות עכשיו.‬
‫כדאי ששניים מאיתנו נתקוף את המנזר חזיתית.‬
‫ניצור הסחת דעת.‬
‫תירגעי.‬
‫מריה, את ואני נטפס על הקיר המערבי‬ ‫ונעבור דרך הפרדס.‬
‫נוכל לעוף עם הציפורים שלך לחלון המגדל?‬
‫משם נוכל לרדת למטה.‬
‫נתקוף מבפנים וגם מבחוץ באותה עת.‬
‫נפריד ביניהם בתקיפה עם עלות השחר.‬
‫הערפדים יהיו בשאטו,‬ ‫רק יצורי לילה יהיו במנזר.‬
‫יהיה לנו יתרון של אור שמש ומרחק.‬
‫מה יקרה ל…‬
‫אבא שלי?‬
‫הוא עשה בחירה.‬
‫השאלה היחידה היא,‬ ‫איך הוא הופך את הגופות ליצורי לילה?‬
‫לאומן החישול בדרך כלל יש קמע או כלי.‬
‫עלינו למצוא אותו.‬
‫יש לו מכונה.‬
‫זוזו!‬
‫אנט, הכביש. מריה, קחי את הגינה.‬ ‫אני אקח את הצד האחורי.‬
‫אני מוכן לקראתך כעת.‬
‫אל תאלץ אותי להילחם בך.‬
‫למה אינך מתעמת איתי?‬
‫רק תדאג להרוס את המכונה.‬
‫אתה תעשה את זה.‬
‫כרגע אסור שיראו אותי עושה משהו.‬
‫חוץ מזה…‬
‫יש צורך ביד אדם בעסקי החישול.‬
‫לכן ארזבט זקוקה למנזר.‬
‫ולכן אתה זקוק לנו.‬
‫אתה מצפה ממני…‬
‫לבטוח ברוצח של אימי?‬
‫יכולתי להרוג אותך כבר שלוש פעמים.‬
‫זה אירוני, אני חושב‬
‫עבור שנינו…‬
‫שעכשיו אני זקוק לבלמונט.‬
‫אם אתה רוצה להביס את ארזבט…‬
‫אין לך ברירה אלא לבטוח בי.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫פשוט תקרא את הספר המזוין.‬
‫הוא אמר את האמת.‬
‫זה סוג של מדריך למכונה.‬
‫יש כאן כישופים.‬
‫הוראות שבהן השתמש אב המנזר.‬
‫אם אוכל לפענח את זה,‬ ‫אולי אגלה איך להשמיד את המכונה.‬
‫כשפים?‬
‫רואה כאן?‬
‫זה כתוב באנוקיאנית.‬
‫שפת הגיהינום.‬
‫אליך, אלוהיי, אני קורא.‬
‫שמע את קול תחינתי כשאני מפציר בפניך.‬
‫ואל תסתיר את פניך ממשרתך.‬
‫כי אני בצרות.‬
‫אנא הקשב לי,‬ ‫כשאני מרים את ידיי אל הנביא הקדוש.‬
‫הרם את רגליך אל השממות הנצחיות.‬
‫הם טמאו את המקום שהוא מקדשך.‬
‫קום, אלוהיי, והגן על מטרתך…‬
‫אף על פי שצעדיי כמעט החליקו.‬
‫אלוהיי…‬
‫אל תשקוט.‬
‫אבא.‬
‫באתי להזהיר אותך.‬
‫תהיה מתקפה.‬
‫עליך לצאת מכאן.‬
‫אני לא רוצה שתמות.‬
‫אני מוגן בביתו של האל.‬
‫ביתו של האל?‬
‫המקום הזה הוא ערמת לבנים ואבנים.‬
‫הכנסייה היא יותר מזה, ילדה.‬
‫בלעדיה, החברה מאבדת את נשמתה.‬
‫את המשמעות שלה.‬
‫זה המבנה שבאמצעותו המוסר עצמו מתקיים.‬
‫הכנסייה מקיימת רק את עצמה.‬
‫חבורת גנבים צמאי כוח‬ ‫שמפיצים חוסר סובלנות וצביעות.‬
‫שמחים לחיות על חשבון העניים בבתים מפוארים,‬
‫ולא נלחמים בחוסר צדק.‬
‫אבל בלי אלוהים…‬
‫לא קיים צדק מכל סוג.‬
‫לא משנה כמה מורכב זה נשמע, רוע זה רוע.‬
‫כל מה שאתה עושה בנוי על דם של חפים מפשע.‬
‫לפעמים דם הוא הדרך היחידה.‬
‫אם אי פעם היה אכפת לך ממני,‬ ‫אתה צריך ללכת איתי עכשיו.‬
‫ואולי…‬
‫אולי תוכל להיות אבי.‬
‫לא אלך בלעדיך, קשיש.‬
‫מריה המתוקה.‬
‫את באמת מתנה מאלוהים.‬
‫ההקרבה שלך כאן…‬
‫תשלח את נשמתך לגן העדן.‬
‫תפסו אותה.‬
‫מצאנו אותם.‬
‫מה זה?‬
‫אי אפשר להשמיד את המכונה.‬
‫היא נוצרה בגיהינום,‬ ‫ונבנתה על ידי רוע רב עוצמה.‬
‫ואת חוגגת, כי…?‬
‫כי למרות שלא נוכל להשמיד את המכונה,‬ ‫אפשר לשלוח אותה בחזרה לגיהינום.‬
‫הספר הזה יאפשר לי ליצור שער,‬
‫ואז נצטרך אותך, אנט.‬ ‫באמצעות כוחותייך, נדחוף את המכונה דרכו.‬
‫אז נצטרך לפתוח דלת לגיהינום‬ ‫כדי להציל את כולם.‬
‫טוב. מה כבר עלול להשתבש?‬
‫אב המנזר תפס את מריה.‬
‫הוא יקריב אותה לארזבט.‬
‫הביטו וראו, טורפת האור!‬
‫לא ייתכן.‬
‫- מבוסס על סדרת משחקי הווידאו מאת קונאמי -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬