Vi skal ikke lenger være fanget i verdens ytterkanter
i ynkelige skygger.
Himmelen vil bli svart, og jorden vil dekkes av min herlighet.
Og ja, hun var en gang den ydmyke jenta de kalte gal.
Men se, hun var Messias hele tiden.
Og nå har hun Sekhmets blod i årene.
Alle skal få se det, og alle skal bukke.
Hun står her, ikke bare som dronningen deres, men som guden deres.
Fest for gudinnen! Drikk! Dans!
Se på deg.
Jeg har gode nyheter.
Jeg vet hvordan du kan sikre abbedens lojalitet.
Han har en datter.
En datter. Så deilig.
Du må snakke med meg en gang.
Du vet det er steiner du kan tråkke på der borte.
Jeg vet dette er vanskelig.
Men om jeg hadde sagt det, ville det ha endret alt.
Folk ville fått vite det. Du ville vært datteren til en hore.
Jeg visste at hvis vi holdt det hemmelig, ville du være trygg.
Maria, jeg elsket ham.
Hvis jeg hadde insistert på at han ble hos oss og var far,
hadde han kanskje ikke forrådt seg selv slik.
Jeg vet ikke.
Jeg er lei for det.
Richter!
Det går bra med deg.
Så du kan utføre trolldom nå.
Ja. Det skjedde da jeg møtte bestefaren min.
-Jeg har mye å fortelle. -Jeg også.
Vent. Du har hodebånd på deg.
Se, hun som får ondskap til å skjelve, Lysets fortærer,
hun som stjeler sjeler, vampyrløvinnen, hun som river i stykker, Messias…
Ja, hyggelig å møte deg.
Du skal bukke.
-Grevinne? -Hennes høyhet har hørt mye om deg.
Jeg er smigret over at en gud har hørt om meg.
En gud burde vite hvor alle dragene hennes er.
Din reise til Europa er ikke forgjeves.
Jeg har hørt om den kvalmende lille revolusjonen i den nye verden.
Vi skal få dem til å spise sitt eget oppkast her i Frankrike.
Da ser du hvordan man håndterer de amerikanske oppkomlingene.
Kompromissenes tid er forbi.
De skal ikke bare utslette deres avstamning…
-Men skape et imperium. -Korrekt.
Og når de ser skjønnheten min, vil alle tilbe meg.
Og dette skal du oppnå med en allianse med en mann som aldri vil tilbe deg?
Jeg er en gudinne.
Selvsagt.
Bukk, sa jeg.
Jeg skal få abbeden til å tilbe meg.
Alle har et svakt punkt. Prester. Drager.
Ja.
Når hun har erobret Europa, skal du være hennes veiviser til Amerika.
Og du skal bringe din Messias til meg.
Jeg ba deg bukke.
-Jeg skulle fortalt om Juste. -Det går bra. Jeg forstår.
-Han var litt… -Såret? Reservert?
-Litt drittsekk. -Å ja. Nettopp.
Annette, se.
Så du er tilbake?
Pokker.
Er det Edouards?
Angående alt sammen…
Jeg ber om unnskyldning og lover at jeg…
Jeg visste du kom tilbake. Jeg var mer bekymret enn jeg ville være.
Musklene, hva?
Det er så få igjen av oss.
Vi skal få Edouard ut.
Hvordan skjedde det?
En gjeng vampyrer sporet meg opp og jaget meg.
Jeg vet ikke.
Jeg var hjelpeløs, som om jeg var et barn igjen.
-Men vi er ikke barn lenger. -Nei.
Da jeg ikke hadde noe å holde fast i og alt var borte,
husket jeg det som gjør meg til den jeg er.
Håpet, smerten og dritten.
Kjærligheten i dette huset.
Og for første gang har jeg tatt et valg om hva slags person jeg vil være.
En Belmont.
Jeg etterlot alle seks i en askehaug.
Jeg skal aldri tillate meg å være redd igjen.
Men vi er redde.
Det er ikke alltid en dårlig ting. Det betyr bare at vi har noe å tape.
Da trenger vi vel en ny plan.
-Bruker han alle munnene til å spise med? -Nei.
Vi er bekymret for at det er begrenset hvor mange du klarer å lage.
-Snart har vi mange flere lik til deg. -Vær trygg på at du får mange nok.
Hvis jeg får, grevinne.
Jeg har tenkt at vårt første trekk burde være byen Nantes.
Når den revolusjonære skansen er borte,
har vi en befestet posisjon å ta Rennes fra.
Og så videre til Paris, selvsagt.
Før vi legger planer, må hennes høyhet vite at hun kan stole på deg.
-Han er en Guds mann. -Jeg er en gud.
Hva vil du gi avkall på for å bevise din kjærlighet til meg?
-Hva vil du ha? -Underkastelse.
-Hva mener du med "underkastelse"? -Underkastelse.
I morgen kommer Messias-vampyren til din guds hus
for å forsegle alliansen. Med blod.
Et offer?
En du er glad i. Kanskje datteren din?
Det ville forsegle partnerskapet vårt, ikke sant?
En datter? Abbeden har ingen datter.
Menn styres av ballene sine.
Og nå har jeg dine i min hule hånd.
-Hvordan kunne du… -Bevis din lojalitet, abbed.
Hva het hun igjen?
Maria.
Vi kan nok ikke bruke tunnelene nå.
To av oss bør angripe klosteret direkte og avlede.
Lett.
Maria, du og jeg går over vestveggen og gjennom frukthagen.
Kan fuglene dine fly oss opp til vinduet i tårnet?
Derfra kan vi jobbe oss nedover.
Vi angriper både innenfra og utenfra samtidig.
Vi skiller dem ut ved å angripe ved daggry.
Da er vampyrene på slottet, og kun nattskapninger er i klosteret.
-Vi får fordelen med sollys og avstand. -Hva vil skje med… faren min?
Han tok et valg.
Mitt eneste spørsmål er hvordan han gjør likene om til nattskapninger.
En smiemester har vanligvis en talisman eller en redskap. Vi må finne den.
Han har en maskin.
Flytt dere!
Annette, du tar veien, og Maria tar hagen. Jeg tar baksiden.
Jeg er klar for deg nå.
-Ikke tving meg til å slåss mot deg. -Hvorfor viser du deg ikke?
-Bare sørg for at du ødelegger maskinen. -Gjør det selv!
Ingen kan se meg gjøre noe akkurat nå.
Dessuten er det behov for en menneskelig hånd i smiemestervirksomheten.
-Derfor trenger Erzsebet abbeden. -Og derfor trenger du oss!
Skal jeg stole på min mors morder?
Jeg kunne ha drept deg tre ganger nå.
Det er ironisk at jeg nå trenger en Belmont.
Hvis du vil beseire Erzsebet, har du ikke annet valg enn å stole på meg.
Man har alltid et valg.
Bare les den jævla boken.
Han snakket sant. Det er en manual til maskinen.
Det er trollformler her. Instrukser abbeden har brukt.
Om jeg dekoder dem, kan jeg kanskje ødelegge maskinen.
-Trollformler? -Se her. Det er skrevet på enokiansk.
Helvetets språk.
Jeg kaller på deg, Herre.
Hør mine bønners stemme når jeg roper til deg.
Og skjul ikke ditt ansikt for din tjener.
For jeg er i vansker.
Hør meg når jeg løfter hendene mot deg, hellige orakel.
Løft opp dine fottrinn til de evige grushauger.
De har vanhelliget stedet hvor ditt navn bor.
Reis deg, Gud, og forsvar din sak.
Selv om skrittene mine var nær ved å gli ut.
Herre, vær ikke taus.
Far.
Jeg er her for å advare deg.
Det blir et angrep. Du må bort herfra.
-Jeg vil ikke at du skal dø. -Jeg er trygg i Guds hus.
Guds hus? Dette stedet er bare en haug med murstein og stein.
Kirken er mer enn det, barn.
Uten den mister samfunnet sjelen og meningen sin.
Den er fundamentet som opprettholder moralen.
Kirken opprettholder kun seg selv.
Bare maktsyke tyver som sprer intoleranse og hykleri.
Og skor seg på de fattige i flotte bygninger,
heller enn å bekjempe urett.
Men det er ingen rettferdighet uten Gud.
Uansett hvor komplisert du gjør det, er ondskap ondskap.
Alt du gjør koster uskyldige menneskers blod.
Noen ganger er blod eneste utvei.
Hvis du bryr deg om meg, bør du dra med meg nå.
Og kanskje…
du kan være faren min.
Jeg drar ikke uten deg.
Fine Maria.
Gud har virkelig sendt deg.
Offeret ditt her vil sende sjelen din til himmelen.
Ta henne.
Vi har dem.
Hva er det?
Maskinen kan ikke ødelegges.
Den er laget i helvete, smidd av mektig ondskap.
Hvorfor jublet du da?
Selv om vi ikke kan ødelegge maskinen, kan den sendes tilbake til helvete.
Med boken kan jeg lage en portal.
Og så må Annette bare bruke kreftene sine på å dytte maskinen gjennom den.
Så vi må åpne en dør til helvete for å redde alle.
Ja visst. Hva kan gå galt?
Abbeden har Maria.
Han skal ofre henne til Erzsebet.
Se, Lysets fortærer!
Det er umulig.
BASERT PÅ VIDEOSPILLSERIEN FRA KONAMI
Tekst: Hilde Turkøz