Szahmet vagyok.
A háború istennője.
A rettegés úrnője.
A vérontás nagyasszonya.
A Marcangoló.
CASTLEVANIA – DÉMONKASTÉLY: NOKTÜRN
Mi a fasz történt a nappal?
Napfogyatkozás. A hold az oka. Megesik.
Nem. Ez varázslat. Erzsébet műve.
Igen. A Fényfaló, aki bekebelezi a napot.
Napfogyatkozást bocsát ránk, sötétségbe taszítva a földet,
és örök éjszakát ad a vámpíroknak.
A francba!
Míg a Kovácsmestere, az apát létrehoz egy árnylénysereget.
Csak szépen sorjában!
Te küldd vissza a gépet a pokolba, míg én kiszabadítom Mariát!
Álljatok félre!
A sátánt szolgáljátok.
Tegyétek le a kardot, és imádkozzunk együtt!
Kérjük Isten bocsánatát! Véget vethetünk ennek a tébolynak.
Aztán porig ne égesd az egészet!
Jogos. Te pedig ne döntsd romba, ha lehet!
„És Isten azt mondá:
'Vedd a te fiadat, ama te egyetlenegyedet, Izsákot, akit szeretsz,
és menj el Mórijának földére…
és áldozd meg ott égő áldozatul.'”
„Vevé azért Ábrahám az égő áldozathoz való fákat
ő maga pedig kezébe vevé a tüzet, és a kést.”
„És szóla Izsák: 'Atyám!'
Az pedig monda: 'Ímhol vagyok, fiam.'”
Nem Isten előtt hódoltál be, Emmanuel.
„És kinyújtá Ábrahám az ő kezét
és vevé a kést, hogy levágja az ő fiát.”
Isten megkímélte Izsákot!
Hol a kos, Tera?
Miért nem küldött az Úr egy kost a helyébe?
A szörnyeid nem az Urat szolgálják.
Sajnálom!
Biztonságban vagy. Csak ez számít.
Szerinted ez menti meg az egyházadat? Hogy lepaktálsz az ördöggel?
A forradalom a földbe szántja a templomaitokat,
és sóval hinti be a helyét.
Ez a könyv nem titeket illet.
Ez az istenkáromlás nem maradhat büntetlenül!
Egyesével mészároljuk le az állatkáidat, ha nem adod meg magad.
- Intézzük el, amiért jöttünk! - Adjátok meg ti magatokat!
Olyan erőkkel álltok szemben, amiről álmodni sem mertek.
Igen? Nem látok mást, csak egy szakajtónyi döglött árnylényt.
És csuhást.
És még csak meg sem izzadtam.
Annette, menj!
Blaszfémia blaszfémia hátán!
Imádkozzunk az Úrhoz, hogy véget vessen ennek a borzalomnak!
Miért nem fogtad Mariát, és tűntél el vele?
Bárcsak befognád már végre!
Hát nem láttad a napfogyatkozást?
Azt hiszed, semmit sem jelent, hogy kihunyt a nap?
Azt hittem, csak díszlet. Valóban elég hátborzongató.
Figyelmeztettelek, Richter Belmont.
Nézzenek oda!
A leányka és a szökevény fiúcska.
- Kiszabadítalak innen. - Ne!
A feladatom még nem ért véget, Annette.
Még nem mehetek el.
Az énekem a fény a sötétségben.
Megérinti a lelkeket.
Ami téged illet,
a te feladatod…
odalent vár.
Siess!
Mindenütt ott ólálkodik a gonosz.
Mi ez a zaj?
Az egyik démon. Úgy tűnik, ez a szokása.
Hallgattasd el!
Nem hagyhatod, hogy megölje a lányunkat!
Emmanuel, kérlek!
Uszítsd rá az árnylényeidet! Szállj szembe vele!
Együtt legyőzhetjük.
Kár a szóért. Már rég behódolt előtte.
Mindent az Úrért teszek.
Nem akarom megölni.
Azt hitted, meg akarom ölni?
A mai napig elámulok, milyen primitív a gondolkodásotok.
Persze, igaz,
bár már a múlt homályába vész,
régebben, mint a csökevényes agyatokkal el tudnátok képzelni,
mikor még fiatal volt a föld,
akkoriban számtalanszor mutattak be nekem emberi áldozatot.
Egy szüzet, természetesen.
Te szűz vagy?
De nem akarom megölni. Épp ellenkezőleg.
Megajándékozom az örök élettel.
Vissza kell mennünk!
Gyáva! Eressz el!
Nem harcolhatsz Erzsébettel.
Akkor harcolj vele te! Te vagy a félelmetes erejű vámpír.
- Nem érek fel hozzá. - Erzsébet megöli őket!
Ha visszamész, veled is végez.
És nem akarom, hogy meghalj, Mizrak.
Ezt te úgysem értheted.
Egy állat vagy, aki évszázadok óta elvesztette a lelkét.
A paradicsomot ígértem neki. Nem ezt.
Ez még annál is jobb.
A földi paradicsom.
Vigyél engem!
Olyan kell nekem, akit szeret.
- Engem szeret. Kérdezd meg! - Mit művelsz?
Ez érdekes.
Talán tényleg így van.
A szent ember, aki a test kísértésébe esett.
De ez nem akármilyen kísértés volt. De nem ám!
Olyasmi, amiért érdemes kockáztatni az örök kárhozatot.
De a szűz. Nem szűznek kéne lennie?
Mesélő vagyok. Varázsló.
Emlékszem rád.
Megölted a saját húgodat.
Képzeld, micsoda vámpír lennék!
Erős. Hűséges.
Anya, kérlek!
Szereted őt?
- Én vagyok a kos, Emmanuel. - Micsoda? Mit művelsz?
Szereted vagy sem?
Isten elküldte a kost.
Elmondhatatlanul.
Teljes szívemből szeretem.
- Ne! - Maria, ne!
Maria!
Nem maradhatsz itt.
A pokol démonai nem rémítenek meg.
Bajtársak a harcban.
ízestvérek a szeretetben.
Vidd el innen!
Neked adtam őt, akit szeretek. A tiéd.
De a többieket engedd el!
Szükségetek van rám. Szövetséget kötöttünk.
- Nélkülem nem veritek le a forradalmat. - Á, tényleg!
Te meg az árlénysereged.
Bár a többségük végleg megdöglött.
Szükségetek van rám!
Elküldted a gépet a pokolba?
Akkor az egész hiába volt?
Menjünk innen! Gyorsan!
Hol van Tera?
Azt mondta, meneküljünk.
Nem tehettünk mást.
Ugye?
Nem hagyod őket futni, igaz?
Ezek forradalmárok, atyám. Azért jöttünk, hogy leverjük őket.
Azt hittem, ezt már megbeszéltük.
Alukard vagyok, Drakula fia.
Ha szembeszálltok velem, meghaltok.
Mint már több ezer vámpír előttetek.
Ki az a Drakula?
Tényleg te vagy Alukard?
Azt hittem, a létezésed csak mese.
Te biztosan Richter Belmont vagy. Kinek fegyvere az ostor.
És a szakadék szélén állsz.
Remélem, időben érkeztem.
A KONAMI VIDEÓJÁTÉKA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Tóth Márton