‫לפני זמן רב,‬
‫שני חברים השתתפו במרוץ מדהים.‬
‫וביחד, הם זכו בפרס הראשון,‬
‫טרקטורון חולות אדום עם גג בד צהוב.‬
‫בהתחשב בכך שלא בא בחשבון‬ ‫לחלוק בו באופן שווה,‬
‫הם התחרו עליו בזלילת בירה ונקניקיות.‬
‫אבל ברגע המכריע,‬ ‫איש רע שהטיל אימה על האזור‬
‫הרס את הבר שבו הם אכלו והצית את הטרקטורון.‬
‫אז שני החברים התעצבנו,‬
‫ואחרי מכות וסטירות, מהלומות וחבטות,‬
‫האיש הרע נאלץ‬ ‫לקנות להם שני טרקטורוני חולות חדשים.‬
‫אחד לכל אחד. אדומים עם גג בד צהוב.‬
‫אבל אחד הטרקטורונים עלה באש,‬ ‫אז רק אחד נותר.‬
‫ובהתחשב בכך שלא בא בחשבון‬ ‫לחלוק בו באופן שווה,‬
‫שני הגיבורים שלנו המשיכו לריב‬
‫על טרקטורון החולות הזה.‬
‫אתה תמיד עקשן כל כך.‬
‫הכול היה באשמתך.‬
‫אתה יודע היטב שזה לא נכון.‬
‫אתה התנגשת בי.‬
‫אני התנגשתי בך... דעתי הייתה מוסחת לשנייה.‬
‫הסתכלת על האישה הזו.‬ ‫-איזו אישה?‬
‫אף אחד לא זז מכאן עד שזה ייפתר.‬
‫בסדר. שנשחק קלפים עליו?‬
‫עם רמאי? בוא נתחרה בהורדת ידיים במקום.‬
‫עכשיו אתה מעליב אותי.‬ ‫-אני חזק מדי בשבילך, כן?‬
‫כן, היית רוצה!‬
‫אולי נפתור את זה בדרך הרגילה?‬
‫בירה ונקניקיות?‬
‫לא, לא הפעם.‬
‫בוא נקיים עוד מרוץ.‬
‫מרוץ? אז אתה באמת רוצה להפסיד.‬
‫אם מכונית לא הייתה מתנגשת בי, הייתי מנצח.‬
‫אבא, אתם תמשיכו עוד הרבה?‬
‫לא עכשיו!‬ ‫-לא עכשיו!‬
‫ואל תעז לגעת ברכב!‬
‫אתה תמיד מתרץ תירוצים.‬
‫היי, בוא הנה!‬
‫אבל זה טרקטורון חולות.‬
‫מנוע בנפח 1,200 סמ"ק, 41 כוחות סוס.‬
‫הוא יכול לנסוע יותר מ-140 קמ"ש.‬
‫כן.‬
‫מה אתה עושה? צא!‬
‫או שמה?‬ ‫-או שאבא יתעצבן.‬
‫הוא כבר עצבני.‬
‫זה לא משנה. חוץ מזה, זה לא הרכב שלנו.‬
‫"זה לא הרכב שלנו."‬
‫אני לא מדבר ככה!‬
‫"אני לא מדבר ככה."‬ ‫-אולי תפסיק?‬
‫"אולי תפסיק?"‬
‫די!‬
‫ואם אתן לך לנהוג קודם?‬
‫לאן אתם הולכים? חזרו הנה!‬
‫אמרתי לא לגעת בו!‬
‫אני אהרוג אותם.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫לא הייתי עוצר.‬
‫ואם זה אני שהיה בצרה?‬ ‫-אני חייב לענות?‬
‫תודה, חברים.‬
‫נגמר לנו הדלק.‬
‫רכב יפה.‬
‫אתה לא צעיר מדי בשביל לנהוג?‬
‫אתם לא מתביישים להסתובב בגרוטאה הזו?‬
‫לאופנוע יש שם. הברק.‬
‫ואף אחד לא מלכלך על הברק.‬
‫אפשר לעשות סיבוב?‬ ‫-לא.‬
‫מה דעתכם על זה?‬
‫אם תנצחו, הברק יהיה שלכם.‬
‫מה נעשה עם מנוע שתי פעימות?‬
‫תן לו לסיים.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫אם אנצח, תתנו לי סיבוב ברכב שלכם.‬ ‫אתם בפנים?‬
‫לא.‬ ‫-עשינו עסק!‬
‫טוב, מריה הבתולה מנצחת,‬ ‫אנתוני וינואריוס הקדושים מפסידים.‬
‫תסתכלו.‬
‫לפחות תשים לב.‬
‫זה מפסיד.‬
‫זה מנצח.‬
‫אנתוני הקדוש מפסיד.‬
‫זה מנצח.‬
‫זה מנצח או מפסיד? אני לא זוכר.‬
‫זה מנצח.‬
‫איפה מריה הבתולה?‬
‫אני חושב שנגמר לך המזל.‬
‫ניצחנ...‬
‫הדילר תמיד מנצח.‬
‫היית צריך רק לשים לב!‬
‫הוא יחזור.‬
‫כן, בטוח.‬
‫- שנים רבות לאחר מכן -‬
‫- קרקס וולנד -‬
‫- מרים -‬
‫- ליטוף -‬
‫כלב טוב.‬
‫היי, כלבלב.‬
‫היי, קראשו.‬
‫- מרים -‬
‫לפחות יש לך חבר. מקסים.‬
‫בוא הנה, ג'רמיה.‬
‫אלוהים אדירים, כל כך זועף. כמו דוב.‬
‫כמה?‬ ‫-חמישים.‬
‫חמישים?‬
‫איזה גנב.‬
‫אני גנב?‬
‫בסדר, הנה.‬
‫חמישים.‬
‫הקוברות.‬
‫לעזאזל, הקוברות!‬
‫אלה הקוברות!‬ ‫-תברחו!‬
‫- סקיונה -‬
‫- ארמנדינו -‬
‫- קרקס וולנד -‬
‫- המרוץ המשוגע‬ ‫פרס ראשון: טרקטורון חולות -‬
‫לאן את הולכת?‬
‫עזוב אותי!‬
‫אני אוהב נשים נמרצות.‬ ‫-כן?‬
‫החבר שלך יודע?‬
‫יש לכם יומיים לחתום ולעזוב.‬
‫טורסילו איבד את סבלנותו!‬
‫יומיים!‬
‫שניים!‬
‫היי.‬
‫נמאס לי ממך גם.‬
‫היי, שמן. שמעת מה אמרתי, נכון?‬
‫תרביץ לו, סקיו!‬
‫עזוב אותי.‬
‫עכשיו הוא ירביץ לו.‬
‫תהרוג אותו!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני אקח את הכסף בפעם הבאה.‬
‫עזבו אותי!‬
‫הפחדן בורח!‬
‫עזבו אותי!‬
‫תודה, אתם יכולים להוריד אותי כאן!‬
‫חשבת שתוכל לרמות אותנו?‬
‫בפעם הבאה אתה מת!‬
‫- סמיילי -‬
‫- מוסך -‬
‫הפתעה!‬
‫אני בסדר. מה שלומך?‬
‫אפילו לא חיבוק?‬
‫קדימה, בוא הנה!‬
‫אני מבין. אתה לא רוצה לדבר איתי.‬ ‫אבל אני משוכנע‬
‫שגם אתה ראית את זה.‬
‫נוכל להחזיר אותו יחד, אתה ואני.‬
‫זה לא רעיון נהדר?‬
‫אבל למה?‬
‫זה המצב?‬
‫בסדר, אני אזכה בטרקטורון לבד!‬
‫ואם אנצח, לא אתן לך אותו!‬ ‫הוא יהיה כולו שלי!‬
‫אני אשמור את הבאגי לעצמי!‬
‫בוקר טוב, וייטנאם!‬
‫וברוכים הבאים למרוץ המשוגע!‬
‫מרוץ אכזרי.‬
‫התלקחות של טירוף, דלק וטסטוסטרון.‬
‫עד כמה אתם מתרגשים, חברים?‬
‫זכרו מדוע אנחנו כאן.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫האיש שאין צורך להציגו.‬
‫אדם שבורך בכריזמה אלוהית.‬
‫גבר כל כך נאה...‬
‫- קו הזינוק -‬
‫שכשהוא מסתכל במראה, הוא מנשק את עצמו!‬
‫על מה הבחור הזה מדבר?‬
‫בעיקרון,‬ ‫קבלו במחיאות כפיים את פלאביו טורסילו!‬
‫מספיק.‬
‫- טורסילו -‬
‫היי. קדימה.‬
‫בהצלחה. שהטוב ביותר ינצח.‬
‫הוא מטומטם?‬
‫בהצלחה.‬
‫- רניירו -‬
‫והמרוץ הזה מיוחד עוד יותר‬ ‫בגלל הפרס המדהים,‬
‫טרקטורון חולות משנת 1974!‬
‫מי ינצח?‬
‫מי יהיה הנהג הפזיז ביותר?‬
‫אז האם אנחנו מוכנים להתחיל?‬
‫חמש,‬
‫ארבע,‬
‫שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת!‬
‫צאו לדרך!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫להתראות, חברים!‬
‫איזו התרגשות, נכון?‬
‫מושלם! זו הגישה!‬
‫הוא תקוע, לעזאזל!‬
‫לא, הוא חסר תקווה.‬
‫סקיונה, בוא נלך.‬
‫לא תצפה בבן שלך?‬ ‫-מה יש לראות?‬
‫שים את הכובע. פתח את הדלת.‬
‫ואו! מטורף!‬
‫אני לא מאמין למראה עיניי!‬ ‫תפנית בעלילה, חברים!‬
‫המכוניות התהפכו. איפה הנהגים?‬
‫לעזאזל.‬
‫הנה הם! הם ממשיכים ברגל, חברים!‬
‫המרוץ הראשון ללא מכוניות!‬
‫וללא קהל! אני היחיד שעוד כאן.‬
‫- קו הסיום -‬
‫דחיפה לא הוגנת! עוד כמה מטרים!‬
‫הנה הם, עומדים להגיע לקו הסיום.‬
‫הם עשו את זה, חברים!‬
‫שלי!‬
‫אלופים!‬
‫אלופי על!‬
‫אז איך ההרגשה לזכות בטרקטורון שנת 1974?‬
‫בדיוק! זו הגישה!‬
‫אני לא רוצה להרוס את התחושות האלה.‬ ‫אלך להביא את השמפניה.‬
‫אלופים!‬
‫טוב, תמשיכו לעבוד.‬
‫הכול היה מוכן כדי שאנצח.‬
‫כל המכוניות היו זהות,‬ ‫רק המנוע שלי היה משופר.‬
‫אני באמת לא יודע איך הפסדתי.‬
‫מה אמרת?‬
‫שהמכוניות היו זהות.‬ ‫-לא, אחרי זה.‬
‫אמרתי ששלי הייתה משופרת.‬
‫אחרי זה.‬
‫אחרי זה…‬
‫מה אמרתי אחרי זה, אבא?‬
‫מבחוץ, מישהו אולי קיבל את הרושם שהפסדת.‬
‫אבל זה רק רושם.‬
‫לא. אבל באמת הפסדתי, אבא.‬
‫גם אתה היית שם.‬
‫במרוץ, הגינות לא נחשבת. רק התוצאה חשובה.‬
‫בן משפחת טורסילו לעולם לא מקבל הפסד.‬
‫לכן אנחנו תמיד מנצחים.‬
‫בוא עם אבא. קדימה.‬
‫החבר'ה האלה מחזיקים ברכב? אז לך תיקח אותו.‬
‫הם לא יתנו לי אותו סתם. בחיים לא יתנו לי.‬
‫מובן שלא.‬
‫זה לא שאתה בא ואומר,‬ ‫"סליחה, אפשר לקבל את זה?"‬
‫רק תזכיר את השם טורסילו‬ ‫והם ישתינו במכנסיים.‬
‫וכיף יותר לקבל דברים שלא מגיעים לך!‬
‫"טורסילו".‬
‫רניירו, אביך במצב דומה.‬
‫הוא רוצה את האדמה.‬ ‫הם לא מוכנים לתת לו אותה.‬
‫בטח, זו האדמה שלהם.‬
‫אז מה אבא עושה?‬
‫אלפרדו, מה שלומך?‬
‫אני כבר לא מרגיש את כפות רגליי.‬
‫כמובן, מותק. אתה נעול במקרר כבר שעתיים.‬
‫עדיף שתסכים מהר, לפני שהמוח שלך יקפא.‬
‫אני לא מוכר.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫כשאני אומר עבודה נקייה,‬ ‫אני מתכוון לעבודה נקייה.‬
‫כן.‬
‫אצטרך לזרוק את כל הבשר בגלל החיידקים שלו.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫מה זה?‬ ‫-סליחה.‬
‫הקור, אני לא יודע.‬ ‫-הוא הבן שלי בכלל?‬
‫הוא הבן שלי בכלל? קדימה, סגור את זה.‬
‫לא!‬
‫אבל למה? רק רציתי לצאת לסיבוב.‬
‫למה?‬
‫כי עד שנפתור את זה,‬
‫הבאגי לא זז מפה.‬
‫כן, באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫אתה יודע שאני יכול‬ ‫לקחת אותו גם בלי המפתחות, אם ארצה.‬
‫באמת?‬
‫אז קדימה.‬
‫רק רגע.‬
‫אם תמצא את הג'וקר, הטרקטורון שלך.‬
‫פעם אחת הספיקה לי.‬
‫אני לא משחק עם רמאים.‬
‫תיזהר, אני עלול להיעלב.‬
‫מה אם ניישב את העניין כמו פעם?‬
‫כמו פעם?‬
‫אני בדיאטה.‬
‫חכה.‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫אבל איזו דיאטה?‬ ‫-לא מסודרת.‬
‫כמוך?‬
‫מתי ניקית לאחרונה?‬
‫המקום הזה חסר מגע נשי.‬
‫אתה יוצא עם מישהי?‬ ‫-ג'רמיה, זה מוכן!‬
‫לא, חוץ מג'רמיה, זאת אומרת.‬
‫טוב. אני בעניין.‬
‫כמו פעם.‬
‫רק תהיה בשקט. ואל תזוז.‬
‫בסדר. אבל אני נוהג.‬
‫- "רוסקו" נקניקיות ובירה -‬
‫הם חזרו שוב.‬
‫קוברות ארורות.‬
‫שיניתם את העיצוב.‬
‫מה אוכל להביא לכם?‬
‫בוא נראה…‬
‫עשרים בירות ו-20 נקניקיות.‬
‫ו-40 נקניקיות.‬
‫וגלידת וניל. תודה.‬
‫גלידה טובה לעיכול.‬
‫מרים.‬
‫קראשו!‬
‫הם הרסו הכול.‬
‫הם הרסו את הקרקס ואתה כאן אוכל נקניקיות?‬
‫איזה מין גבר אתה?‬
‫אתה יותר גרוע מהקוברות.‬
‫לא רוצה לראות אותך שוב.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫את בטח גנבת.‬
‫גנבת? אני?‬
‫כי גנבת את לבי.‬
‫אלוהים.‬
‫כמה מתוק.‬
‫לך תירה בעצמך.‬ ‫-יופי.‬
‫היא תהיה אם ילדיי.‬
‫בוא נעשה הפסקה. ללב רצון משלו.‬
‫ואתה מלוכלך פה. הנה.‬
‫אם תפרוש, אני מנצח.‬
‫תכף חוזר. אני הולך להחזיר את הלב שלי.‬
‫מה, זאת בדיחה?‬
‫תראה, זה לא קשור אליי.‬
‫תגוון במטרות מדי פעם.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אבל גנבו אותו.‬
‫- מרים וסוראיה הטיגריסית‬ ‫קרקס וולנד -‬
‫ילדה טובה.‬
‫עמדי במקום.‬
‫סוראיה.‬
‫הנה.‬
‫יופי.‬
‫עכשיו להתגלגל.‬
‫היא כל כך טובה.‬
‫ועכשיו למעלה.‬
‫ילדה טובה!‬
‫אני לא יודע. אני מריח משהו חשוד.‬
‫לצד השני.‬
‫זה בטח הגמל.‬
‫אל תדאג.‬
‫האנשים האלה אוהבים להתמקח.‬
‫אבל יש לי תוכנית.‬ ‫תאמין לי. אני אדאג לזה.‬
‫ליטוף.‬
‫סוראיה אוכלת רק בשר שאני חותכת לה.‬
‫לחברה שלך קוראים סוראיה? חמודה.‬ ‫-שאחתוך?‬
‫לא.‬ ‫-קדימה, תחתכי.‬
‫לא, אל תחתכי. לא.‬
‫מה אתם עושים פה?‬ ‫-הבאגי שגנבתם הוא שלי.‬
‫שלנו.‬ ‫-שגנבנו?‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו לא גנבים.‬
‫אף אחד לא התכוון לרמוז שאתם גנבים. לא.‬
‫אז תעופו מפה.‬ ‫-טוב.‬
‫יש לנו מספיק בעיות גם ככה.‬
‫עם מי אני צריך לדבר?‬
‫ארמנדינו אולי ידע משהו.‬
‫אבל אני מזהירה אותך,‬
‫אתם תצטרכו תרגום.‬
‫בסדר.‬
‫זה ארמנדינו, בן דודי הקטן.‬
‫לא כל כך קטן, לא?‬
‫תמורת 50 דולר, אני אתרגם.‬
‫חמישים?‬ ‫-חמישים.‬
‫קדימה.‬
‫ארמנדי, בוא לדבר.‬
‫שלום, מר ארמנדינו.‬
‫אין לנו שום דבר נגד עבודתך כגנב.‬
‫יפה.‬
‫מכיוון שאתה נראה כמו אדם מכובד ורגיש,‬ ‫אתה תבין למה אנחנו רוצים אותו חזרה.‬
‫הוא אומר שאני מאוד יפה‬ ‫ושהוא רוצה לדפוק אותי.‬
‫תגידי לו שאם הוא רוצה למות,‬ ‫אני אטפל בזה מיד.‬
‫תגידי לו!‬ ‫-אני אגיד לו.‬
‫תקשיב, בן הדוד שלי נבוך.‬
‫הוא מאוד מצטער.‬
‫כן, הוא גנב את הבאגי,‬ ‫אבל הוא לא מוכן להחזיר אותו.‬
‫לא אחזיר אותו.‬
‫הוא לא יחזירו.‬ ‫-הוא לא יחזירו.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫אבל תחייך, הוא יחשוב שאתה לא מכבד אותו.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-בוא.‬
‫למה הוא מחייך?‬ ‫-הוא אמר שאני זולה אבל שווה את זה.‬
‫אני חושב שהם מנסים לרמות אותנו.‬
‫אתה מזלזל בי. אתה מזלזל בבת הדודה שלי!‬
‫אף אחד לא מדבר ככה על בת דודה שלי!‬
‫אף אחד לא מדבר על המשפחה שלי ככה!‬
‫הוא אומר, "הבאגי שלי. רק שלי".‬ ‫-שלי!‬
‫לעולם לא אחזיר אותו!‬ ‫-לעולם!‬
‫אני אדבר על זה עם האדון.‬ ‫-בטח.‬
‫הוא אמר, "תן את הבחורה, או שאקרע אותך".‬
‫יוסף, מרי, פיצה, ארנב!‬
‫שמן דובון, תתקשר הביתה.‬
‫קרא-קראשו!‬
‫שמן דובון?‬
‫הוא מתכוון אליך.‬
‫זה לא כואב.‬
‫זו המסורת שלנו.‬
‫ככה אנחנו פותרים בעיות.‬
‫יפה, לא? קדימה.‬
‫קדימה, להמר!‬
‫עשרים וחמישה דולר על הראשון ליפול!‬
‫ההימור הוא 25 דולר על הראשון ליפול.‬
‫לא. אני מחמם אותך.‬
‫תתלהב. קדימה.‬
‫כמו בסרט האמריקאי "מעבר לשיא"!‬
‫תרסק אותו!‬
‫לא.‬
‫אני אקרע אותך.‬
‫ארמנדינו? קום, אהובי.‬
‫תני לי יד.‬
‫טוב, לא?‬ ‫-איך טוב?‬
‫אני מבין שהימרת על...‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬
‫עצרו!‬
‫עלינו לדבר עסקים, אתה ואני.‬
‫אם לא תשחרר,‬
‫אני נשבע באימא הזקנה והפרוצה שלך‬ ‫שאשבור לך את הפנים.‬
‫אימא שלי לא זקנה.‬
‫בהחלט נחמד כאן.‬
‫אני חושב שאוכל להתרגל לחיי הקרקס.‬
‫לא.‬
‫אנחנו נעשה הסכם.‬
‫אני אעזור לך למצוא את הבאגי‬ ‫ואתה תעשה משהו בשבילי.‬
‫עניין היריקה הכרחי?‬ ‫-הכרחי.‬
‫אם זה הכרחי...‬
‫זה היה רניירו.‬
‫הבן של טורסילו.‬
‫ראיתי אותו עוזב את הבר.‬
‫אביו הוא אדם חזק מאוד.‬
‫יש לו הכול, והוא תמיד רוצה עוד.‬
‫הוא רצה לקחת את הבאגי שלך.‬
‫הוא רוצה לקחת את האדמה שלנו.‬ ‫לכן הוא שולח את הקוברות לאיים עלינו.‬
‫אבל אתם יכולים לעזוב.‬ ‫אנשי קרקס אינם נוודים?‬
‫לא!‬ ‫-לא.‬
‫זה הבית שלנו!‬
‫זה הבית שלנו כבר חמישה דורות!‬
‫אתה עושה כזה בלגן בשביל באגי‬ ‫ואני אמורה לעזוב את הבית שלי?‬
‫ראשית, תירגעי.‬
‫שנית, זה לא סתם באגי ישן.‬
‫זה הבאגי של אבא שלי.‬
‫אז אתה מבין, הרצון שלנו זהה.‬
‫כן? הרצון שלנו זהה?‬
‫תודה על המידע.‬
‫היי!‬
‫יש לנו הסכם.‬
‫טורסילו בהחלט מגלומן.‬
‫תראו מי מדבר!‬
‫מה קרה?‬
‫לא אוהב את זה. אני חוזר.‬
‫לאן אתה הולך? תיתן לי ללכת לבד?‬
‫אתה חיוני לתוכנית.‬ ‫-איזו תוכנית?‬
‫שלי.‬ ‫-נכון, בדיוק, שלך.‬
‫אינך מכיר את טורסילו‬ ‫ואיני בוטח באנשי קרקס.‬
‫אתה מפחד.‬ ‫-כן, מת מפחד!‬
‫יודע מה? אם לא היית עוצר‬ ‫לעזור לחבר'ה האלה כשהיינו ילדים,‬
‫הבאגי עדיין היה שלנו!‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שאם לא היית עוצר‬ ‫לעזור לחבר'ה האלה כשהיינו ילדים,‬
‫הבאגי עדיין היה שלנו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה זה שהפסדת אותו בקלפים, רמאי מלוכלך!‬
‫"רמאי מלוכלך".‬
‫אני לא מדבר ככה.‬ ‫-"אני לא..."‬
‫תפסיק.‬ ‫-"תפסיק".‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫שוב.‬
‫יודע מה?‬
‫לא בא לי לריב.‬ ‫-בסדר.‬
‫הצילו!‬
‫בסדר.‬
‫אני אלך לבד!‬
‫אבל אם אמצא את הטרקטורון, הוא שלי.‬
‫איזו חורבה. בוקר טוב.‬
‫תמיד זה. תאמין לי.‬
‫רבותיי,‬
‫ברצוני לדבר עם טורסילו.‬
‫רציתי להביא את אחי,‬ ‫אבל הוא מתרגז בקלות רבה מדי.‬
‫אבל אמרתי לו,‬
‫"אתה תראה. יש שם רק אנשים טובים".‬
‫אז אם מישהו כאן הוא הבוס,‬
‫שיצעד קדימה.‬
‫הרגשתי את זה.‬
‫גם את זה.‬ ‫-מה יש לך לומר למר טורסילו?‬
‫אתה רוצה להציע לו עסקה, נכון?‬
‫מתחמם.‬
‫מגדל טורסילו.‬
‫בוטיק, ספא, חופים שמימיים, מועדונים,‬
‫וכל זה בשטח חינם.‬
‫עם היתרי בנייה מובטחים,‬ ‫משטרה שמשתפת פעולה...‬
‫ומוכנה להעלים עין מהלבנת כספים.‬
‫מר טנאקה רוצה לדעת יותר על העברת הקרקע.‬
‫רק בירוקרטיה.‬
‫חלק מהתושבים עוד לא חתמו על מסמכי ההעברה,‬
‫אבל אני מבטיח לך שהממשל המקומי לצידי.‬
‫מר טנאקה.‬
‫אם אתה לא מרוצה, אתה יכול ללכת.‬
‫הדלת שם. אתה מבין את כוונתי?‬
‫בבקשה סלח לרניירו.‬
‫אי אפשר לזהות, אבל הוא בני היחיד.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫סליחה. אמרת להיות רשע יותר.‬
‫בטח, במיוחד איתם!‬
‫הילדים של היום... הוא צעיר.‬
‫הוא מטומטם.‬
‫אז,‬
‫תגיד לי דבר אחרון?‬ ‫-כן.‬
‫הוא לא אוהב אופנוענים.‬ ‫-מי?‬
‫זה לא בריא לך.‬
‫מה קורה, סקיונה?‬
‫לא הייתי מעיר אותו.‬ ‫-אפשר?‬
‫סליחה שהפרענו לפגישה שלך,‬ ‫אבל אנחנו צריכים לפתור בעיה קטנה.‬
‫הבן שלך גנב את הבאגי שלי.‬
‫סליחה, הבאגי שלנו.‬
‫טרקטורון חולות אדום עם גג בד צהוב.‬
‫כן, ליתר דיוק.‬
‫בבקשה סלחו לי רגע.‬
‫אנחנו בסדר כאן, תודה.‬
‫אם תחזיר לנו את הבאגי,‬
‫נעזוב כאילו כלום לא קרה.‬
‫בסדר, אבא, בוא ניתן להם...‬ ‫-היי!‬
‫אחרת, מה תעשו?‬
‫אחרת, מה אעשה?‬
‫לא חשבתי על זה.‬
‫הוא לא חשב על זה.‬
‫בדרך כלל הייתי חותך לכם את הגרון.‬
‫אבל יש לכם מזל.‬ ‫אני עסוק בדברים אחרים כרגע.‬
‫עכשיו לכו לפני שאשנה את דעתי.‬
‫אחזיר את הרכב הקטן שלכם מחר בצהריים.‬
‫טוב.‬
‫למוסך שלי.‬
‫אוי, שכחתי.‬
‫סליחה, משהו חשוב מאוד.‬
‫אנשי הקרקס לא עוזבים.‬
‫להתראות. תודה.‬
‫אני אשאיר פה פתוח.‬
‫עובדים שלי!‬
‫כוח האדם בימינו כל כך בלתי צפוי.‬
‫תתרגמי.‬
‫זהו.‬
‫אתה יודע, אתה לא תראה את גיל הזהב ככה.‬
‫אתה לא תראה את מחר.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אם זה בגלל אנשי הקרקס,‬ ‫בגלל שגנבתי את הפלסטיק הזה...‬
‫סליחה שלא אמרתי לך.‬
‫היינו אמורים לחשוב רק על הרכב.‬
‫אבל אם לא הייתי עושה הסכם עם מרים,‬ ‫לא היינו מגלים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה תמיד חושב שאתה יותר חכם מכולם.‬
‫אבל אתה תמיד הראשון שנדפק.‬ ‫-לא זה שוב? הייתי בן 13!‬
‫אם היית מתבגר,‬ ‫לא היית עושה הסכם עם אנשי קרקס.‬
‫קודם הם לוקחים את האצבע,‬ ‫ואז את היד, ואז...‬
‫הנה, בדיוק.‬
‫באת להחזיר את לבי?‬
‫אפשר לדבר?‬
‫היית צריכה לראות אותי.‬ ‫פרצתי את הדלת, עילפתי כמה אנשים.‬
‫ואז לקחתי את הדגם, החזקתי אותו מתחת לזרוע‬
‫ואמרתי, "אנשי הקרקס לא עוזבים".‬
‫עבודה טובה, לא?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אבל המלחמה לא נגמרה.‬
‫טורסילו צריך להבין שהאדמה הזאת שלנו.‬
‫כן, אני מבין,‬ ‫אבל נדמה שמלחמה זה קצת מוגזם.‬
‫אני פשוט מעוניין בבאגי שלי ו...‬
‫לא הייתי רוצה לסבך עניינים.‬
‫אדיוס.‬ ‫-מה זאת אומרת, "אדיוס"?‬
‫כן, לא הייתי רוצה לסבך עניינים.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מחכה.‬
‫אבל עכשיו חצות.‬
‫אז לך לישון.‬
‫יש לך יום ארוך מחר.‬
‫לי?‬ ‫-כן.‬
‫למה?‬
‫כי אתה עוזב.‬
‫ארוחת בוקר?‬
‫טרקטורון חולות אדום עם גג בד צהוב.‬
‫בהחלט.‬
‫כן.‬ ‫-זה הוא.‬
‫זה הוא.‬ ‫-זה הוא.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫תראה את זה.‬
‫יפהפה, לא?‬ ‫-כן.‬
‫הקו.‬ ‫-כן, ממש יפה.‬
‫אני פשוט...‬
‫זכרתי שהוא היה קצת...‬
‫קצת...‬
‫גדול יותר.‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫מר טורסילו.‬
‫תודה. הוא מושלם. תודה.‬
‫רק יש שריטה קטנה כאן על מכסה המנוע.‬
‫קצת מסיר שריטות והוא יהיה חדש לגמרי.‬
‫סקיונה, הפעם תרביץ להם באמת. קדימה.‬
‫מסיר שריטות?‬
‫אבל זה הוא.‬
‫אופס!‬ ‫-בוא נלך, רניירו.‬
‫קדימה.‬
‫בחייך. קדימה.‬
‫עשינו מעצמנו צחוק. חתיכת טמבל!‬
‫קדימה, זה בשבילך!‬
‫עצרו אותו! רוצו, לעזאזל!‬
‫איזה כלבלב חמוד.‬
‫בוא הנה, כלבלב.‬
‫אל תיגע בג'רמיה!‬
‫שלא תעז!‬
‫מה הבריון המכוער עשה לך?‬
‫האופנוע!‬
‫וכך, סמיילי וליטוף‬ ‫הפכו לשני גיבורים בלתי צפויים.‬
‫"הקוברות לא יהוו בעיה יותר", אמר סמיילי.‬
‫קרקס וולנד וכל תושבי טורטוגה ניצלו.‬
‫טורסילו הובס ונאלץ לברוח.‬
‫הקוברות הושמדו,‬
‫וכולם חיו באושר ועושר.‬
‫הסוף.‬
‫מה פתאום סוף, סקיונה?‬
‫אני מחליט מתי זה יסתיים.‬
‫זה ברור?‬
‫אני מצטער, בוס.‬
‫אתה מצטער?‬
‫פישלתי, אבא. אני מצטער.‬
‫אתה מצטער?‬
‫לעולם אל תתנצל!‬
‫חלשלושים מתנצלים.‬
‫כלבים שבאים עם הזנב בין הרגליים‬ ‫בגלל שהם חרבנו על השטיח!‬
‫אתה מקשיב לי? על מה אתה חושב?‬
‫על כלבים.‬
‫נוכל לאמץ כלב.‬
‫לאמץ...‬
‫קיבלת מכה בראש?‬ ‫-מה? לא.‬
‫אתה סובל מדמנציה מוקדמת?‬
‫אני רק חושב שאם נחזיר להם את הרכב,‬
‫הם יעזבו אותנו. אתה מבין?‬
‫לא!‬
‫למה לא?‬ ‫-זה הרכב שלך!‬
‫תנהג בו, תמכור אותו, תהרוס אותו!‬ ‫עשה כרצונך!‬
‫אבל קודם כול,‬ ‫תלמד את שני האידיוטים האלה מי הבוס, הבנת?‬
‫כן, הבנתי. אבל למה שאמכור אותו, סליחה?‬
‫אתה יודע כמה פעמים שאלתי אם אתה מבין אותי?‬
‫הרבה.‬ ‫-הרבה!‬
‫לך לשחק ברכב הקטן שלך.‬ ‫אבא יסדר את זה מחר.‬
‫טמבל.‬
‫אל תיקח את זה אישית. ככה הוא.‬
‫הוא מתייחס אליי רע כבר שנים,‬
‫אבל זו הדרך שלו להפגין חיבה.‬
‫תקשיב, אני יודע להיות רשע.‬
‫כן, אבל רק תזכור שאין חוקים שקובעים‬
‫שילדים צריכים ללכת בדרכי אבותיהם.‬
‫אם אין לך את זה,‬
‫אין לך את זה.‬
‫תן לו לטפל בשניים האלה.‬
‫תביא את הקוברות ותעקוב אחריי.‬ ‫-מה אתה מתכנן?‬
‫אני אהיה רשע.‬
‫אני אהיה כל כך רשע שאפחיד את עצמי.‬
‫רני. רניירו!‬
‫רק אל תגיד שטויות.‬
‫- קרקס וולנד -‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫ברוכים הבאים לקרקס וולנד!‬
‫נתחיל את המופע עם הפילים שלנו!‬
‫בראבו!‬
‫מרים!‬
‫נו?‬
‫אתם נהנים?‬
‫בראבו!‬
‫היא עוד לא עשתה כלום.‬ ‫-אתה תראה.‬
‫עכשיו,‬
‫המופע הכי מסוכן של קרקס וולנד,‬
‫זריקת סכינים.‬
‫אבל... אני צריכה מתנדב.‬
‫אדם חסר פחד,‬
‫אמיץ, שמוכן לסכן את חייו.‬
‫אני!‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫את טובה, נכון?‬
‫פעם ראשונה שלי.‬ ‫-את צוחקת?‬
‫לא.‬
‫את לא צוחקת?‬
‫אף פעם לא.‬
‫אם לא תהרגי אותי, אני אתחתן איתך.‬
‫היא לא מסוגלת.‬
‫בראבו!‬
‫לא הרגת אותי.‬ ‫-אני לא מחבבת אותך.‬
‫לא?‬
‫הבאגי!‬
‫זה הוא.‬
‫רצית את הבאגי שלך, נכון?‬
‫זה הוא.‬
‫הנה הבאגי שלך!‬
‫לא. תעשה משהו!‬
‫הבאגי! מה אני...‬
‫מה עושים?‬ ‫-קדימה!‬
‫סע לים.‬ ‫-לא, אני נוסע למוסך.‬
‫לא!‬ ‫-כן, הים יגרום לחלודה.‬
‫אמרתי לא!‬
‫קדימה!‬
‫הנה! קחו את זה!‬
‫לכו!‬
‫תביאו כדים!‬
‫אמרתי לך, סקיונה.‬
‫אני מפחיד את עצמי.‬
‫נכון, בוס.‬
‫טוב, היה יכול להיות גרוע יותר.‬
‫ג'רמיה.‬
‫ג'רמיה!‬
‫סליחה שהשארתי אותך לבד.‬
‫חם לך, נכון?‬
‫אולי יש לנו עוד זמן לעזור למרים.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫מה, סליחה?‬
‫"מה, סליחה?"‬
‫מי עוזר לי?‬
‫אף אחד.‬
‫יודע מה?‬
‫גם אני לא עוזר לאף אחד, במיוחד לך,‬
‫שתמיד הרס הכול בתור ילד ועדיין הורס עכשיו!‬
‫תראה מה עשית!‬
‫מה חשבת? שתתקן הכול עם חיוך וכמה בדיחות?‬
‫יודע מה?‬
‫אני לא כועס עליך. אני כועס על עצמי‬
‫שאני תמיד אומר כן כשאני צריך להגיד לך לא!‬
‫הפעם לא!‬
‫בסדר. לקחתי הימור והפסדתי.‬
‫אני מצטער. אחת ולתמיד, אני מצטער!‬
‫אבל אתה היית שם.‬
‫לא הצמדתי לך אקדח לראש.‬
‫אז קח אחריות על החלק שלך.‬
‫אתה יכול לשמור את הבאגי היקר שלך.‬ ‫תמיד שנאתי אותו.‬
‫ואני שונא אותך!‬
‫בת דודה.‬
‫סוראיה הטיגריסית ברחה.‬
‫מה נעשה?‬
‫נמצא אותה.‬
‫חבריי אנשי הקרקס, המשחק פשוט.‬
‫שימו לב. הג'וקר מנצח.‬
‫מנצח.‬ ‫-האסים מפסידים.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, ארמנדינו?‬
‫הג'וקר?‬ ‫-מנצח!‬
‫האסים?‬ ‫-מפסידים.‬
‫מפסידים.‬
‫שנתחיל?‬
‫זה.‬ ‫-זה?‬
‫הנה!‬
‫אני מנצח!‬
‫עכשיו תעשה את זה שוב, אבל לאט יותר.‬
‫לאט! כמו חילזון.‬
‫הבנת?‬ ‫-הבנתי.‬
‫בסדר, רבותיי. אני אזכיר לכם.‬
‫הג'וקר...‬ ‫-מנצח!‬
‫האסים.‬ ‫-מפסידים!‬
‫זה!‬ ‫-זה?‬
‫מי ינצח…‬
‫לא!‬ ‫-כן, אני מנצח!‬
‫היי!‬ ‫-מה הבעיה?‬
‫אני יכול להסביר.‬
‫בן ארנב!‬
‫אני אהרוג אותך. אני אתן לך אגרוף.‬
‫יש לי הסבר.‬
‫מה קורה?‬
‫סלחי לי, גברת.‬
‫כן.‬
‫אני לא נותנת לך 50 דולר.‬
‫זה לא קשור ל-50 דולר.‬
‫טעיתם בדרך.‬
‫האחוזה של טורסילו שם.‬
‫אני הייתי מוריד אותו.‬ ‫לצערי, אנחנו זקוקים לו שלם.‬
‫היה לך מזל היום.‬
‫תודה.‬ ‫-יודע מה? חשבתי על זה, ו…‬
‫חסר משהו קטן.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫חסר גג בד.‬
‫כן, כי אהבנו אותו צהוב.‬ ‫-כן.‬
‫אהבנו אותו צהוב.‬ ‫-צהוב, כן.‬
‫הוא נראה די... מעושן.‬
‫פלמבה.‬ ‫-פלמבה.‬
‫שנלך להגיד לו?‬
‫נראה לי.‬ ‫-אבל אתה נוהג.‬
‫טוב, למה אנחנו מחכים?‬
‫קראקשו!‬
‫-כן!‬
‫קראקשו!‬
‫קחו את הכסף. קדימה. למכוניות!‬
‫קראקשו.‬
‫תודה. תודה לכולכם שבאתם.‬
‫קדימה.‬
‫חברים ושותפים עסקיים יקרים,‬
‫אני שמח לראות אתכם כאן ביום כה חשוב.‬
‫כידוע לכם, הלהבות בערו כל הלילה.‬
‫אבל הזדמנות יכולה לצוץ מתוך טרגדיה.‬
‫למרות שאנו מבכים את השרפה הנוראית‬
‫שהרסה את קרקס וולנד,‬
‫אנחנו גם שמחים על זרימת הבטון הנפלאה‬
‫שהיום המשאיות שלנ...‬
‫לא!‬
‫סליחה. תקלה בתכנית.‬
‫איפה הייתי?‬
‫לפני ההפרעה, אמרת, "שלנ..."‬
‫אני לא יודע מה...‬
‫למרות שאנו מבכים את השרפה הנוראית‬ ‫שהרסה את קרקס וולנד,‬
‫אנחנו גם שמחים על זרימת הבטון הנפלא…‬
‫כבר אמרת את זה.‬ ‫-נפלאה!‬
‫סקיונה, לך לבדוק.‬
‫לא!‬
‫שוב אתם?‬
‫כן. הבאגי שנתת לנו לא טוב.‬
‫חסר גג מבד. זה מוזר.‬
‫נכון.‬ ‫-רואה? הוא לא צהוב.‬
‫הוא לא צהוב.‬ ‫-אנחנו רוצים אחד חדש.‬
‫אחרת, מה תעשו?‬
‫אחרת...‬ ‫-אחרת...‬
‫אחרת, נתעצבן.‬
‫כן? הייתי רוצה לראות את זה.‬
‫אאוץ'!‬
‫עצור! בטן, ארנב, כריש, אפונה?‬
‫הסתער!‬
‫אידיוטים. קדימה!‬
‫תוריד כבר את השמלה הארורה!‬
‫תמות. מה זה, ליל כל הקדושים?‬
‫אני אראה להם.‬
‫טורסילו!‬
‫זה נגמר.‬
‫באמת?‬
‫אוי לא!‬
‫זה באמת עובד, אבא.‬
‫- פתיחה מחודשת -‬
‫כן, זה הסוף האמיתי של הסיפור שלנו.‬
‫הקרקס נבנה מחדש,‬
‫אנשי הקרקס קיבלו חזרה את ביתם,‬
‫והכול הסתדר עבור תושבי טורטוגה.‬
‫אפילו טרקטורון החולות האדום‬ ‫עם גג הבד הצהוב‬
‫הוחזר לגיבורים שלנו.‬ ‫עם זאת, היה להם עניין קטן ליישב.‬
‫איך אתם מצליחים?‬
‫זה גנטי.‬
‫מפתחות על השולחן.‬
‫היי, חבר'ה. תשלום מראש, כן?‬
‫זה הוגן. תשלם.‬
‫טוב…‬
‫יופי.‬
‫מוכן?‬
‫מוכן! כולנו מתחילים במשחק!‬
‫כל מי שבעד פול ניומן שירים יד!‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬
‫עצרו!‬
‫לא.‬
‫שרפתם לי את הקרקס עם הבאגי הזה.‬
‫יש לנו הסכם.‬
‫גם אני משתתפת.‬
‫לא. זה ביני לבינו.‬
‫אם הוא ינצח, והוא לא ינצח,‬
‫תוכלו לפתור את זה ביניכם.‬
‫בסדר.‬
‫בהצלחה, מותק.‬ ‫-בהצלחה...‬
‫שמור על עצמך, קראשו.‬
‫הקרב עומד להתחיל!‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬
‫לא!‬
‫איזו אישה!‬
‫כן. כמו כל הסיפורים הנהדרים,‬ ‫לסיפור הזה אין סוף.‬
‫טרקטורון החולות‬ ‫כנראה לעולם לא יהיה שייך למישהו.‬
‫הנה, תראה מה הם עשו.‬
‫הכול נהרס. הכול נשבר.‬
‫תראה לאיזה מצב הגעת.‬
‫זה היה חתול גדול.‬
‫נתתי לו אגרוף בראש. ריסקתי אותו.‬
‫אבל זה לא יסתיים כך.‬
‫אחרת, מה נעשה?‬
‫אחרת, נתעצבן. כן.‬
‫נכון!‬
‫אתם בטוחים?‬
‫איזו חרדה איומה.‬
‫אקשן!‬
‫קדימה.‬
‫זה לא יקרע.‬ ‫-אקשן!‬
‫קדימה!‬
‫רגע, שרפתי את עצמי.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫שוב!‬
‫יודע מה?‬
‫לא בא לי לריב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני? תן לי להיות טורסילו.‬ ‫-תהיה טורסילו.‬
‫תתחיל לצלם.‬ ‫-שוב אתם?‬
‫כן. הבאגי שנתת לנו לא טוב.‬
‫יש לו שריטות בצד.‬ ‫-כן, ואין לו גג בד.‬
‫אנחנו רוצים אחד חדש.‬
‫רגע... אחרת, מה תעשו?‬
‫אחרת...‬ ‫-אחרת...‬
‫נתעצבן.‬
‫קאט.‬ ‫-זה היה לפני הזמן?‬
‫זה כאב.‬
‫גם לי.‬ ‫-קאט!‬
‫עכשיו!‬ ‫-בראבו!‬
‫למה דיברת? אני חייב לומר "בראבו".‬
‫בראבו!‬
‫אם הוא לא...‬ ‫-וכעת, המופע הכי מסוכן שלנו.‬
‫זריקת סכינים.‬ ‫-היי!‬
‫זה בגלל שהוא נכנס…‬
‫אחרת, מה תעשו?‬
‫אחרת...‬ ‫-אחרת...‬
‫אתם בטוחים?‬
‫איזו חרדה איומה.‬
‫תראה את הבחור הזה.‬
‫חכו. בואו נעשה עוד טייק.‬
‫בסדר. תנו לי אחד טוב.‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מההתחלה.‬
‫אקשן!‬
‫אחרת...‬ ‫-אחרת...‬
‫אחרת, נתעצבן.‬
‫היינו קול אחד, ישות אחת.‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬