‎Cu mult timp în urmă,
‎doi prieteni au participat ‎la o cursă incredibilă.
‎Amândoi au câștigat premiul întâi,
‎o mașină de teren roșie cu plafon galben.
‎De vreme ce nu se punea problema ‎s-o împartă,
‎au jucat-o la o întrecere ‎de bere și cârnați.
‎Când să hotărască învingătorul, ‎un nemernic care teroriza zona
‎a distrus barul în care mâncau ‎și a dat foc mașinii.
‎Cei doi prieteni s-au înfuriat
‎și, după ce l-au pălmuit, ‎plesnit, pocnit și lovit,
‎mișelul le-a cumpărat ‎două mașini de teren noi-nouțe.
‎Câte una de fiecare. ‎Roșii cu plafonul galben.
‎Dar una dintre mașini a luat foc ‎și a rămas numai una.
‎Având în vedere ‎că n-aveau cum s-o împartă,
‎cei doi eroi au continuat să se certe
‎pe acea mașină de teren.
‎Mereu ești încăpățânat.
‎A fost vina ta.
‎Știi că nu e adevărat. ‎Tu te-ai ciocnit de mine.
‎Nu m-am ciocnit… Am fost distras o clipă.
‎- Te uitai după femeia aia. ‎- Care femeie?
‎Nu ne mișcăm de aici până nu rezolvăm.
‎Bine. Jucăm cărți pentru ea?
‎Cu un trișor? Să facem skandenberg!
‎- Mă simt jignit. ‎- Sunt prea puternic pentru tine?
‎Da, ai vrea tu!
‎Ce-ar fi s-o rezolvăm ca de obicei?
‎Bere și cârnați?
‎Nu și de data asta.
‎Să mai facem o cursă!
‎O cursă? Tu chiar vrei să pierzi.
‎Dacă nu s-ar fi ciocnit o mașină de mine, ‎aș fi câștigat.
‎Tată, mai durează mult?
‎- Nu acum! ‎- Nu acum!
‎Și să nu te atingi de mașină!
‎Mereu găsești scuze.
‎Vino odată!
‎Dar e o mașină de teren.
‎Are motor de 1.200 cmc, 41 de cai-putere.
‎Prinde peste 140 de kilometri pe oră.
‎Așa!
‎Ce faci? Pleacă de acolo!
‎- Sau ce? ‎- Sau tata se va supăra.
‎E deja supărat.
‎Nu contează. Nu e mașina noastră.
‎„Nu e mașina noastră.”
‎Nu vorbesc așa!
‎- „Nu vorbesc așa!” ‎- Vrei să încetezi?
‎„Vrei să încetezi?”
‎Stai!
‎Dacă te las să conduci primul?
‎Unde plecați? Întoarceți-vă imediat!
‎V-am zis să n-o atingeți!
‎Îi omor.
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Eu nu m-aș opri.
‎- Dacă aș fi eu în belele? ‎- Trebuie să răspund?
‎Mersi, băieți.
‎Nu mai avem benzină.
‎Frumoasă mașină!
‎Nu ești prea tânăr ca să conduci?
‎Nu vă e rușine să mergeți cu rabla aia?
‎Motocicleta are un nume. Săgeata.
‎Nimeni nu o vorbește de rău.
‎- Mă lași o tură? ‎- Nu.
‎Ce zici de asta?
‎Dacă câștigi, ți-o dau pe Săgeată.
‎Ce să facem cu doi timpi?
‎- Lasă-l să zică! ‎- Lasă-mă!
‎Dacă tu câștigi, mă lași o tură. Te bagi?
‎- Nu. ‎- S-a făcut!
‎Fecioara câștigă, ‎Sf. Anton și Januarius pierd.
‎Privește!
‎Măcar fii atent!
‎Asta pierde.
‎Asta câștigă.
‎Sf. Anton pierde.
‎Asta câștigă.
‎Asta pierde sau câștigă? Nu mai știu.
‎Asta câștigă.
‎Unde e Fecioara?
‎Te-a părăsit norocul.
‎Ia-o…
‎Crupierul câștigă mereu.
‎Trebuia doar să fii atent!
‎Se întoarce el.
‎Da, sigur.
‎DUPĂ MULȚI ANI
‎CIRCUL WOLAND
‎ALINT
‎Cățeluș!
‎Ce cățel cuminte!
‎Haida!
‎Măcar ai un prieten. Frumos!
‎Vino, Geremia!
‎Ce morocănos ești! Ca un urs.
‎- Cât costă? ‎- Cincizeci.
‎Cincizeci?
‎Ce hoț!
‎Eu sunt hoț?
‎Bine, poftim!
‎Cincizeci.
‎Cobrele.
‎Fir-ar, Cobrele!
‎- Sunt Cobrele! ‎- Fugiți!
‎CIRCUL WOLAND
‎RALIURI DEMENȚIALE ‎PREMIUL: MAȘINĂ DE TEREN
‎Unde te duci?
‎Dă-mi drumul!
‎- Îmi plac femeile arțăgoase. ‎- Da?
‎Iubitul tău știe?
‎Aveți două zile ‎ca să semnați și să plecați.
‎Torsillo și-a pierdut răbdarea!
‎Două zile!
‎Două!
‎Alo!
‎M-am săturat de tine.
‎Grăsanule! Ai auzit ce am zis, nu?
‎Arde-l, Scajo!
‎Dă-mi drumul!
‎O să-l facă piftie.
‎Omoară-l!
‎Unde te duci?
‎Aduc banii data viitoare.
‎Dați-mi drumul!
‎Lașul fuge!
‎Dați-mi drumul!
‎Mersi, poți să mă lași aici!
‎Credeai că ne păcălești?
‎Data viitoare ești mort!
‎ZÂMBĂREȚUL
‎REPARAȚII AUTO
‎Eu sunt bine. Tu ce faci?
‎Nicio îmbrățișare?
‎Vino încoace!
‎Am înțeles. ‎Nu vrei să vorbești cu mine. Dar sigur…
‎l-ai văzut și tu.
‎Putem s-o recuperăm amândoi.
‎Nu e o idee grozavă?
‎Dar de ce?
‎Așa stau lucrurile?
‎Bine, o să câștig mașina singur!
‎Dacă câștig, nu ți-o dau! O să fie a mea!
‎O să țin cartul pentru mine!
‎Bună dimineața, Vietnam!
‎Bun venit la Raliuri Demențiale!
‎O cursă crâncenă.
‎O dezlănțuire de nebunie, ‎benzină și testosteron.
‎Sunteți entuziasmați, oameni buni?
‎Nu uitați de ce suntem aici!
‎Doamnelor și domnilor,
‎omul care n-are nevoie ‎de nicio prezentare.
‎Un om binecuvântat ‎cu darul divin al carismei.
‎Un om atât de arătos,
‎încât îi vine să se pupe singur ‎când se vede în oglindă!
‎Ce tot spune?
‎O rundă mare de aplauze ‎pentru Flavio Torsillo!
‎Destul!
‎Salut! Dă-i bătaie!
‎Succes! Să câștige cel mai bun!
‎E tâmpit?
‎Succes!
‎Cursa aceasta e și mai specială ‎fiindcă are un premiu impresionant,
‎o mașină de teren din 1974!
‎Cine va câștiga?
‎Cine va fi cel mai nesăbuit șofer?
‎Suntem gata de spectacol?
‎Cinci…
‎patru…
‎trei,
‎doi,
‎unu!
‎Start!
‎Haide!
‎Fir-ar!
‎Pe curând!
‎Sunteți entuziasmați?
‎Perfect! Așa vă vreau!
‎S-a blocat, fir-ar!
‎N-are nicio șansă.
‎Să mergem, Scajone!
‎- Nu-ți urmărești fiul? ‎- Ce e de văzut?
‎Pune-ți pălăria! Portiera!
‎Fantastic!
‎Nu pot să cred! Ce răsturnare de situație!
‎Mașinile s-au răsturnat. ‎Unde sunt șoferii?
‎Fir-ar!
‎Uitați-i! Continuă cursa pe jos, ‎oameni buni!
‎Prima cursă fără mașini!
‎Și fără public! Sunt singurul rămas.
‎LINIE DE SOSIRE
‎L-a împins cu umărul! Câțiva metri!
‎Au ajuns, vor trece linia de finiș!
‎Au reușit, oameni buni!
‎A mea!
‎Campioni!
‎Super campioni!
‎Cum vă simțiți să câștigați ‎o mașină de teren din 1974?
‎Exact! Așa vă vreau!
‎Nu vreau să vă distrug emoțiile. ‎Mă duc să aduc șampania.
‎Campioni!
‎Țineți-o tot așa!
‎Totul era pregătit pentru victoria mea. ‎Numai eu aveam motor modificat.
‎Nu știu cum am pierdut.
‎Ce ai spus?
‎- Toți aveau mașinile la fel. ‎- După asta.
‎A mea avea motor modificat.
‎După asta.
‎După asta…
‎Ce am zis după, tată?
‎Din afară, cineva ar putea avea impresia ‎că ai pierdut.
‎Dar e doar o impresie.
‎Nu. Chiar am pierdut, tată.
‎Ai fost acolo.
‎Nu contează corectitudinea în cursă. ‎Doar rezultatul.
‎Un Torsillo nu acceptă înfrângerea.
‎De aceea câștigăm mereu.
‎Vino cu tata! Vino!
‎Ei au mașina? Tu te duci s-o iei.
‎Nu mi-ar da-o niciodată.
‎Normal că nu.
‎Doar nu te duci la ei: ‎„Îmi dați mașina, vă rog?”
‎Spui numele Torsillo ‎și vor face pe ei de frică.
‎E mai distractiv ‎să obții lucruri când nu le meriți.
‎„Torsillo.”
‎Tatăl tău e într-o postură asemănătoare.
‎Vrea pământul. Nu vor să i-l dea.
‎E pământul lor.
‎Și ce face tata?
‎Alfredo, ce mai faci?
‎Nu-mi mai simt picioarele.
‎Normal, dragule. ‎Ești în congelator de două ore.
‎Mai bine accepți repede, ‎până nu-ți îngheață creierul.
‎Nu vând.
‎E casa mea.
‎Când vreau o treabă curată, ‎curată să fie!
‎Corect.
‎Trebuie să arunc toată carnea ‎dacă o infestează cu microbi.
‎- Nu? ‎- Da.
‎Ce e?
‎Mă scuzați.
‎- Frigul, nu știu. ‎- Cu cine seamănă?
‎Cu cine seamănă? Închide-l!
‎Nu!
‎De ce? Voiam doar o tură.
‎De ce?
‎Până nu rezolvăm,
‎cartul nu se mișcă de aici.
‎- Da? ‎- Da.
‎Știi că pot să-l iau ‎și fără chei dacă vreau?
‎Serios?
‎Du-te!
‎Stai așa!
‎Dacă găsești jokerul, mașina e a ta.
‎O dată mi-a ajuns.
‎Nu joc cu trișori.
‎Ai grijă, mă jignești!
‎Dacă o rezolvăm ca pe vremuri?
‎Ca pe vremuri?
‎Țin regim.
‎Stai!
‎Bine, înțeleg.
‎- Ce fel de regim? ‎- Disociat.
‎Ca tine?
‎De când n-ai mai făcut curat?
‎Locului îi lipsește o mână de femeie.
‎Ai pe cineva?
‎- Geremia, e gata! ‎- În afară de Geremia.
‎Bine. Mă bag.
‎Ca pe vremuri.
‎Dar stai liniștit. Și nemișcat.
‎Bine. Dar eu conduc.
‎LA ROSKO ‎CÂRNAȚI ȘI BERE
‎Iar s-au întors!
‎Ale naibii Cobre!
‎Ați schimbat decorul.
‎Ce vă aduc?
‎Să vedem…
‎Vrem 20 de halbe și 20 de cârnați.
‎Și 40 de cârnați.
‎Și o înghețată de vanilie. Mersi!
‎Schimbă gustul.
‎Miriam!
‎Haida!
‎Au distrus totul.
‎Au distrus circul și tu mănânci polonezi?
‎Ce fel de bărbat ești?
‎Ești mai rău decât Cobrele.
‎Să nu te mai văd!
‎Tu la ce te uiți?
‎Trebuie să fii hoață.
‎Hoață? Eu?
‎Mi-ai furat inima.
‎Doamne!
‎Ce drăguț!
‎- Împușcă-te! ‎- Bine.
‎Ea va fi mama copiilor mei.
‎Să luăm o pauză! Inimii nu-i poți impune.
‎Te-ai murdărit. Uite!
‎Dacă renunți, eu câștig.
‎Vin imediat. Mă duc să-mi recuperez inima.
‎Ce-i asta, o glumă?
‎N-am nicio legătură cu asta.
‎Mai schimbă și tu ținta!
‎- Unde e? ‎- Nu știu.
‎Au furat-o.
‎MIRIAM - TIGRUL SORAYA ‎CIRCUL WOLAND
‎Bravo!
‎Pe poziție!
‎Soraya!
‎Aici!
‎Bravo!
‎Rostogolește-te!
‎Se pricepe.
‎Sus!
‎Bravo!
‎Nu știu. Ceva nu-mi miroase a bine.
‎Și dincolo.
‎O fi de la cămilă.
‎Stai liniștit!
‎Le place să se târguiască.
‎Dar am un plan. Ai încredere în mine!
‎Alint!
‎Soraya nu mănâncă ‎decât dacă îi tai eu carnea.
‎- O cheamă Soraya? Drăguț! ‎- Să tai?
‎- Nu. ‎- Hai, taie!
‎Nu, nu tăia!
‎- Ce căutați aici? ‎- Cartul furat e al meu.
‎- Al nostru. ‎- Furat?
‎- Da. ‎- Nu suntem hoți.
‎N-am insinuat că sunteți hoți. Nu.
‎- Atunci, plecați! ‎- Bine.
‎Avem destule probleme.
‎Cu cine trebuie să discut?
‎Armandino ar putea ști ceva.
‎Dar vă avertizez
‎că vă trebuie traducător.
‎Bine.
‎El e Armandino, vărul meu.
‎Nu e pișpiriu, nu?
‎Vă traduc pentru 50 de dolari.
‎- Cincizeci? ‎- Cincizeci.
‎Plătește!
‎Armandi, vino să discutați!
‎Salut, dle Armandino!
‎N-avem nimic împotriva ‎îndeletnicirii tale de hoț.
‎Așa!
‎De vreme ce pari un om distins, sensibil,
‎înțelegi de ce o vrem înapoi.
‎Spune că sunt frumoasă ‎și vrea să mi-o tragă.
‎Spune-i că, dacă vrea ‎să moară, se rezolvă.
‎Spune-i!
‎Îi spun.
‎Vărul meu e foarte rușinat.
‎Îi pare foarte rău.
‎Ți-a furat cartul, dar nu ți-l dă înapoi.
‎- Nu dau înapoi. ‎- Nu vrea.
‎- Nu-l dă înapoi. ‎- Nu?
‎- Nu. ‎- Zâmbește!
‎Va crede că nu-l respecți.
‎- Bravo! ‎- Vino!
‎De ce zâmbește?
‎Spune că sunt ușoară, dar merit.
‎Încearcă să ne păcălească.
‎Nu mă respectați! ‎Nu-mi respectați verișoara!
‎Nimeni nu-i vorbește așa!
‎Nimeni nu vorbește așa despre familia mea!
‎- Spune: „Cartul îmi aparține, e al meu.” ‎- Al meu!
‎- Nu vi-l dau! ‎- Niciodată!
‎- Discut cu domnul puțin. ‎- Sigur.
‎Spune: „Dă-mi fata sau te spintec.”
‎Iosife, Marie, pizza, iepure!
‎Grăsanule, sună acasă!
‎Haida!
‎Grăsanule?
‎Adică tu.
‎Nu doare.
‎Asta e tradiția noastră.
‎Așa rezolvăm problemele.
‎Bine, nu? Haideți!
‎Pariați!
‎Punem 25 pe primul care cade!
‎Pariul e de 25 de dolari ‎pe primul care cade.
‎Nu. Te încălzesc.
‎Te motivez. Haide!
‎Vino!
‎Ca în filmul american ‎Pumnul de fier.
‎Fă-l praf!
‎Nu.
‎Te snopesc.
‎Armandino? Ridică-te, scumpule!
‎Ajută-mă!
‎- Bine, nu? ‎- Cum să fie bine?
‎- Adică ai pariat… ‎- Nu.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Nu?
‎Nu mișcați!
‎Avem o afacere de discutat.
‎Dacă nu dai drumul,
‎jur pe maică-ta aia hodoroagă ‎că-ți pocesc mutra.
‎Mama nu e hodoroagă.
‎E frumos aici.
‎M-aș putea obișnui cu viața la circ.
‎Nu.
‎O să facem un pact.
‎Te ajut să găsești cartul, ‎și tu faci ceva pentru mine.
‎- Scuipatul chiar e necesar? ‎- Necesar.
‎Dacă e necesar…
‎Raniero a fost.
‎Fiul lui Torsillo. ‎L-am văzut plecând din bar.
‎Tatăl lui e un om influent.
‎Are totul și vrea tot mai mult.
‎A vrut să-ți ia cartul.
‎Vrea să ne ia pământul.
‎Trimite Cobrele să ne amenințe.
‎Ați putea pleca. Circul nu călătorește?
‎- Nu! ‎- Nu.
‎E casa noastră!
‎De cinci generații e casa noastră!
‎Tu faci atâta scandal pentru un cart ‎și eu să-mi părăsesc casa?
‎Liniștește-te!
‎Și nu e un simplu cart.
‎E al tatălui meu.
‎Vezi? Vrem același lucru.
‎Da? Vrem același lucru?
‎Mersi pentru informație.
‎Alo!
‎Avem un pact.
‎Avem pact.
‎Torsillo chiar e megaloman.
‎Cine vorbește!
‎Ce este?
‎Nu-mi place. Mă întorc.
‎Unde te duci? Mă lași singur?
‎- Ești esențial pentru plan. ‎- Al cui?
‎- Al meu. ‎- Exact.
‎Nu-l cunoști pe Torsillo ‎și nu cred circarii.
‎- Ți-e frică. ‎- Da, tremur!
‎Știi ceva? Dacă nu te-ai fi oprit ‎ca să-i ajuți când eram copii,
‎mașina ar fi a noastră!
‎Ce ai spus?
‎Dacă nu te-ai fi oprit ‎ca să-i ajuți când eram copii,
‎mașina ar fi a noastră!
‎- Serios? ‎- Da.
‎Tu ai jucat-o la cărți, trișorule!
‎„Trișorule!”
‎- Nu vorbesc așa. ‎- „Nu vorbesc…”
‎- Încetează! ‎- „Încetează!”
‎Te cunosc.
‎Încă o dată.
‎Știi ceva?
‎- N-am chef de bătaie. ‎- Bine.
‎Ajutor!
‎Bine.
‎Mă duc singur!
‎Dacă găsesc mașina, e a mea.
‎Ce cocioabă! 'Neața!
‎Asta, mereu. Crede-mă!
‎Domnilor,
‎vreau să discut cu Torsillo.
‎Voiam să vin cu fratele meu, ‎dar își pierde cumpătul repede.
‎I-am spus:
‎„O să vezi. ‎Sunt doar oameni de treabă aici.”
‎Dacă vreunul dintre voi e șeful,
‎fă un pas în față!
‎Am simțit-o.
‎Și pe asta.
‎Ce vrei de la domnul Torsillo?
‎Vrei să faci un târg, nu?
‎Pe aproape.
‎Turnul Torsillo.
‎Butic, spa, plaje minunate, cluburi
‎și totul pe un teren gratis.
‎Cu autorizație de construcție garantată, ‎polițiști binevoitori
‎care închid ochii la spălarea de bani.
‎Dl Tanaka vrea informații ‎despre transferul terenului.
‎Detalii!
‎Niște locuitori n-au semnat ‎actele de cedare,
‎dar vă asigur că primăria e de partea mea.
‎Dle Tanaka.
‎Dacă nu vă place, puteți pleca.
‎Ușa e acolo. Înțelegeți?
‎Scuzați-l pe Raniero!
‎Nu v-ați da seama, dar e singurul meu fiu.
‎Ce naiba?
‎Scuze. Ai zis să fiu mai rău.
‎Sigur, cu ei, mai ales!
‎Copiii din ziua de azi… E tânăr.
‎E un idiot.
‎Așadar,
‎îmi mai spui un lucru?
‎Da.
‎- Nu-i plac motocicliștii. ‎- Cui?
‎Nu-ți fac bine.
‎Ce se petrece, Scajone?
‎Eu nu l-aș trezi.
‎Se poate?
‎Ne scuzați de deranj, ‎dar avem o problemă de rezolvat.
‎Fiul tău mi-a furat cartul.
‎Scuze, ne-a furat cartul.
‎O mașină de teren roșie cu plafon galben.
‎Mai precis, da.
‎Scuzați-mă o clipă!
‎Stăm bine aici, mersi.
‎Dacă ne dați înapoi cartul,
‎plecăm, ca și când ‎nu s-ar fi întâmplat nimic.
‎- Tată, hai să le dăm… ‎- Alo!
‎Altfel, ce se întâmplă?
‎Altfel…
‎Nu m-am gândit.
‎Nu s-a gândit la asta.
‎În mod normal, v-aș fi tăiat gâtul.
‎Dar aveți noroc. Am alte lucruri de făcut.
‎Plecați, înainte să mă răzgândesc!
‎Vă dau mașinuța înapoi mâine la prânz.
‎Bine.
‎La garajul meu.
‎Am uitat!
‎Scuze, e foarte important.
‎Circarii nu pleacă nicăieri.
‎La revedere! Mulțumesc.
‎O las deschisă.
‎Muncitorii ăștia!
‎Personalul din ziua de azi e imprevizibil.
‎Tradu!
‎Așa.
‎În ritmul ăsta, ‎n-o să ajungi la bătrânețe.
‎Tu nu reziști până mâine.
‎Ce te-a apucat?
‎Dacă e vorba despre circari, ‎că am furat macheta…
‎Scuze că nu ți-am zis.
‎Trebuia să ne axăm pe mașină.
‎Dacă nu făceam pactul ‎cu Miriam, n-am fi aflat.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Mereu te crezi cel mai deștept.
‎- Dar tu îți iei țeapă mereu. ‎- Iar începi? Aveam 13 ani!
‎Dacă te maturizai, ‎nu făceai un pact cu circarii.
‎Întâi îți iau un deget, apoi, toată mâna…
‎Poftim!
‎Mi-ai adus inima înapoi?
‎Putem discuta?
‎Dacă mă vedeai! ‎Am spart ușa, am dărâmat vreo doi.
‎Apoi am luat macheta la subsuoară
‎și am zis: „Circarii nu pleacă nicăieri.”
‎M-am descurcat, nu?
‎Da.
‎Dar războiul nu s-a încheiat.
‎Torsillo trebuie să înțeleagă ‎că pământul ne aparține.
‎Am înțeles, dar un război pare prea mult.
‎Mă interesează doar cartul și…
‎N-aș vrea să complic lucrurile.
‎- Adio! ‎- Cum adică adio?
‎Da, n-aș vrea să complic lucrurile.
‎Ce faci?
‎Aștept.
‎E miezul nopții.
‎Du-te la culcare!
‎Mâine ai o zi lungă.
‎- Eu? ‎- Da.
‎De ce?
‎Pentru că pleci.
‎Micul dejun?
‎Mașină de teren roșie cu plafon galben.
‎Într-adevăr.
‎- Da. ‎- Asta e!
‎- Asta e. ‎- Asta e.
‎Ce ți-am zis?
‎Ia te uită!
‎- Frumoasă, nu-i așa? ‎- Da.
‎- Ce linie! ‎- Da, foarte frumoasă.
‎Doar că eu…
‎mi-o aminteam mai…
‎mai…
‎- …mare. ‎- Nu.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Dle Torsillo!
‎Mulțumesc. E perfectă.
‎Mulțumesc.
‎Doar că are o mică zgârietură pe capotă.
‎O să fie ca nouă cu puțin polish.
‎Scajone, fă-i praf de data asta! ‎Să mergem!
‎Polish?
‎E adevărat.
‎- Hopa! ‎- Să mergem, Raniero!
‎Așa!
‎Hai, să mergem!
‎Ne-am făcut de râs. Idiotule!
‎Hai, ia-o!
‎Oprește-l! Fugi, naibii!
‎Ce cățeluș drăguț!
‎Vino la mine!
‎Nu te atinge de Geremia!
‎Să nu îndrăznești!
‎Ce ți-a făcut urâtul ăla?
‎Motocicleta!
‎Așadar, Zâmbărețul și Alint au devenit ‎doi eroi improbabili.
‎„Cobrele nu vor mai face probleme”, ‎spuse Zâmbărețul.
‎Circul Woland și toți locuitorii ‎din Tortuga erau salvați.
‎Torsillo a fost învins și pus pe fugă.
‎Cobrele au fost distruse
‎și toți au trăit fericiți ‎până la adânci bătrâneți.
‎Sfârșit.
‎Ce sfârșit, Scajone?
‎Eu hotărăsc sfârșitul.
‎S-a înțeles?
‎Îmi pare rău, șefu'.
‎Îți pare rău?
‎Am dat-o în bară, tată. Îmi pare rău.
‎Îți pare rău?
‎Să nu-ți ceri niciodată scuze! ‎Numai molâii o fac.
‎Câinii care se întorc la tine ‎cu coada între picioare.
‎Mă asculți? La ce te gândești?
‎La câini.
‎Să ne luăm un câine.
‎Să ne luăm…
‎- Te-ai lovit la cap? ‎- Ce? Nu.
‎Suferi de demență precoce?
‎Doar cred că, dacă le dăm mașina înapoi,
‎ne vor lăsa în pace. Înțelegi?
‎Nu!
‎- De ce nu? ‎- E mașina ta!
‎Folosește-o, vinde-o, distruge-o! ‎Fă ce vrei!
‎Întâi, arată-le celor doi țărani ‎cine e șeful! Ai înțeles?
‎Am înțeles. Dar de ce s-o vând?
‎De câte ori te-am întrebat ‎dacă m-ai înțeles?
‎- De multe ori. ‎- De multe ori!
‎Joacă-te cu mașinuța! ‎O rezolvă tati mâine.
‎Idiotule!
‎Nu o lua personal! Așa e el.
‎Se poartă urât cu mine de mulți ani,
‎dar așa își arată el afecțiunea.
‎Știu cum să fiu rău.
‎Dar nu uita că nu există ‎nicio lege care să oblige
‎copiii s-o ia pe urmele taților.
‎Dacă n-o ai în sânge,
‎n-o ai.
‎Lasă-l pe el să se ocupe!
‎- Adună Cobrele și urmează-mă! ‎- Ce ai pus la cale?
‎O să fiu rău.
‎Atât de rău, că mă voi speria singur.
‎Rani. Raniero!
‎Nu spune nicio prostie!
‎Doamnelor și domnilor, ‎bun venit la Circul Woland!
‎Vom începe spectacolul cu elefanții!
‎Bravo!
‎Miriam!
‎Ei, bine?
‎Vă distrați?
‎Bravo!
‎- N-a făcut nimic. ‎- O să vezi.
‎Urmează
‎cel mai periculos număr ‎al Circului Woland,
‎aruncarea de cuțite.
‎Dar… am nevoie de un voluntar.
‎Un bărbat curajos,
‎neînfricat, gata să-și riște viața.
‎Eu!
‎Aplauze!
‎Te pricepi, nu?
‎- E prima oară. ‎- Glumești?
‎Nu.
‎Nu glumești?
‎Niciodată.
‎Dacă nu mă omori, mă însor cu tine.
‎Nu poate.
‎Bravo!
‎- Nu m-ai ucis. ‎- Nu te plac.
‎Nu?
‎Cartul!
‎Asta e!
‎Vă voiați cartul, nu?
‎Asta e!
‎Poftim cartul!
‎Nu!
‎Fă ceva!
‎Cartul!
‎Ce ne…
‎- Ce ne facem? ‎- Să mergem!
‎- Spre mare! ‎- Nu, mă duc la garaj.
‎- Nu! ‎- Apa o s-o corodeze.
‎Am zis nu!
‎Du-te!
‎Poftim! Ia asta!
‎Du-te!
‎Ia niște ulcioare!
‎Ți-am spus, Scajone.
‎Mă sperii singur.
‎Da, șefu'.
‎Se putea și mai rău.
‎Geremia!
‎Iartă-mă că te-am lăsat singur.
‎Arzi, nu?
‎Poate mai e timp s-o ajutăm pe Miriam.
‎Hai să mergem!
‎Nu plec nicăieri.
‎Ce spui?
‎„Ce spui?”
‎Cine mă ajută?
‎Nimeni.
‎Știi ceva?
‎Nici eu nu ajut, mai ales pe tine,
‎care distrugi totul de când erai copil!
‎Uite ce ai făcut!
‎Ce credeai? Că rezolvi totul ‎cu un zâmbet și niște glume?
‎Dar știi ceva?
‎Nu sunt supărat pe tine, ci pe mine,
‎că mereu spun „da”, ‎când ar trebui să spun „nu”!
‎De data asta, nu!
‎Mi-am asumat un risc și am pierdut.
‎Îmi pare rău. Îmi pare rău pentru tot!
‎Dar erai acolo.
‎Nu ți-am pus pistolul la cap.
‎Asumă-ți partea de responsabilitate!
‎Poți să-ți păstrezi prețiosul cart. ‎Mereu l-am urât.
‎Eu te urăsc pe tine!
‎Verișoară.
‎Tigrul Soraya a fugit.
‎Ce ne facem?
‎O vom găsi.
‎Dragi circari, jocul e simplu.
‎Fiți atenți! Jokerul câștigă.
‎- Câștigă. ‎- Așii pierd.
‎- Bine. ‎- Da, Armandino?
‎- Jokerul? ‎- Câștigă!
‎- Așii? ‎- Pierde.
‎Pierd.
‎Începem?
‎- Asta. ‎- Asta?
‎Olé!
‎Eu câștig!
‎Fă-o din nou, dar mai încet!
‎Încet ca un melc!
‎- Înțeles-ai? ‎- Am înțeles.
‎Bun, domnilor. Vă reamintesc.
‎- Jokerul… ‎- Câștigă!
‎- Așii… ‎- Pierde!
‎- Asta! ‎- Asta?
‎Cine câștigă…
‎- Nu! ‎- Eu câștig!
‎- Alo! ‎- Ce e?
‎Pot să explic.
‎Fiu de iepuraș!
‎Te omor! Te pocnesc!
‎Pot să explic.
‎Salut!
‎Dați-mi voie, doamnă!
‎Așa.
‎Nu-ți dau 50 de dolari.
‎Nu e vorba despre asta.
‎Mergeți în direcția greșită.
‎Vila lui Torsillo e acolo.
‎Mai bine îl lași. ‎Avem nevoie de el întreg.
‎Azi ai avut noroc.
‎Mersi.
‎Știi ceva? M-am gândit mai bine…
‎și ceva nu e în regulă.
‎- Nu? ‎- Nu?
‎Îi trebuie plafonul.
‎- Da, ne plăcea galben. ‎- Da.
‎- Ne plăcea galben. ‎- Galben, da.
‎Pare cam… afumată.
‎- Flambată. ‎- Flambată.
‎Mergem să-i spunem?
‎- Așa zic. ‎- Dar tu conduci.
‎Ce mai așteptăm?
‎Haida!
‎- Haida! ‎- Da!
‎Haida!
‎Luați banii! Hai la mașină!
‎Haida!
‎Mulțumesc că ați venit.
‎Să mergem!
‎Dragi prieteni și parteneri,
‎mă bucur să vă văd aici ‎în această zi importantă.
‎După cum știți, flăcările s-au înălțat ‎până la cer azi-noapte.
‎Dar tragedia a dat naștere ‎la o oportunitate.
‎Deși lăcrimăm ‎din cauza incendiului teribil
‎care a distrus circul,
‎ne bucurăm pentru marea de beton
‎care va curge din betonierele…
‎Nu!
‎Scuze. O eroare în program.
‎Unde rămăsesem?
‎Înainte de întrerupere, ai spus „din…”
‎Nu știu ce…
‎Deși lăcrimăm din cauza incendiului ‎teribil care a distrus circul,
‎ne bucurăm pentru marea de beton…
‎- Ai mai spus asta. ‎- De beton. Beton!
‎Scajone, du-te la ei!
‎Nu!
‎Iar voi!
‎Da. Cartul de la tine nu e bun.
‎Îi lipsește plafonul. Arată ciudat.
‎- Așa e. ‎- Vezi? Nu e galben.
‎- Nu e galben. ‎- Vrem unul nou.
‎Altfel, ce se întâmplă?
‎- Altfel… ‎- Altfel…
‎Altfel, ne supărăm.
‎Da? Aș vrea să văd asta.
‎Stai! Stomac, iepure, rechin, mazăre?
‎Atacați!
‎Idioților! Hai să plecăm!
‎Dă-ți rochia aia jos!
‎Ce naiba e asta, carnaval?
‎Le arăt eu!
‎Torsillo!
‎S-a terminat.
‎Serios?
‎Nu!
‎Chiar funcționează, tată.
‎MAREA DESCHIDERE
‎Da, acesta este ‎adevăratul sfârșit al poveștii.
‎Circul a fost reconstruit,
‎circarii și-au recuperat căminul
‎și totul a redevenit la normal ‎pentru locuitorii din Tortuga.
‎Până și mașina roșie cu plafon galben
‎a fost înapoiată eroilor noștri, ‎care aveau o dispută minoră de rezolvat.
‎Cum reușiți?
‎E genetic.
‎Cheile pe masă!
‎Băieți, plata în avans, da?
‎Mi se pare corect. Plătește!
‎Păi…
‎Bine.
‎Ești gata?
‎Gata! Începem concursul!
‎Cei de partea lui Paul Newman ‎să ridice mâna!
‎Trei, doi, unu!
‎Stați pe loc!
‎Nu.
‎Cartul vostru mi-a dat foc la circ.
‎Avem pact.
‎Joc și eu.
‎Nu. Asta e între mine și el.
‎Dacă el câștigă, și nu va fi așa,
‎vă descurcați între voi.
‎Bine.
‎Noroc, scumpule!
‎Noroc…
‎Ai grijă! Haida!
‎Concursul stă să înceapă!
‎Trei, doi, unu!
‎Nu!
‎Ce femeie!
‎Așa este. Ca toate poveștile bune, ‎nici asta n-are sfârșit.
‎Probabil că mașina de teren ‎nu va aparține nimănui.
‎Uite ce au făcut!
‎Totul e distrus. Totul a fost spart.
‎Uite ce a rămas în urmă!
‎A fost o felină.
‎Am lovit-o în cap. Am zdrobit-o.
‎Nu se poate sfârși așa.
‎Altfel, ce ne facem?
‎Altfel, ne supărăm. Și o vom face.
‎Corect!
‎Sunteți siguri?
‎Ce anxietate îngrozitoare!
‎Acțiune!
‎Haide!
‎- Nu se rupe. ‎- Acțiune!
‎Haide!
‎Stai, m-am julit!
‎Te cunosc.
‎Încă o dată!
‎Știi ceva?
‎- N-am chef de bătaie. ‎- Bine.
‎- Eu? Încerc cu De Sica. ‎- Bine.
‎- Filmează! ‎- Iar voi?
‎Da. Da. Cartul de la tine nu e bun.
‎- Are zgârieturi pe lateral. ‎- Da, și îi lipsește plafonul.
‎Vrem unul nou.
‎Stai așa!
‎Altfel, ce se întâmplă?
‎- Altfel… ‎- Altfel…
‎Ne supărăm.
‎- Tăiați! ‎- Am ratat?
‎M-a durut.
‎- Și pe mine. ‎- Tăiați!
‎- Acum! ‎- Bravo!
‎De ce te bagi? Trebuie să spun „bravo”.
‎Bravo!
‎- Dacă n-o făcea… ‎- Urmează cel mai periculos…
‎- Aruncarea de cuțite. ‎- Alo!
‎Pentru că a intrat…
‎Altfel, ce vei face?
‎- Altfel… ‎- Altfel…
‎Sunteți siguri?
‎Ce anxietate îngrozitoare!
‎Uitați-vă la el!
‎Să mai facem o dublă!
‎Bine, să văd una bună!
‎Trei, doi, unu!
‎Cum adică?
‎De la capăt!
‎Acțiune!
‎- Altfel… ‎- Altfel…
‎Altfel, ne supărăm.
‎Am fost o voce, o ființă.
‎Subtitrarea: Ramona Coman