Давним-давно
двоє друзів взяли участь у неймовірних перегонах.
І разом вони виграли головний приз —
червоний багі з жовтим м'яким верхом.
Про поділ порівну навіть не йшлося, тож вони уклали парі
на поїдання хот-догів і жлуктання пива.
Та у вирішальний момент поганець, який тероризував той район,
розтрощив бар, де вони їли, і підпалив їхній багі.
Тож двоє друзів розсердилися,
і після отриманих стусанів, синяків, штурханів і духопеликів
цей поганець був змушений був купити їм новесенькі багі.
Кожному по одному. Червоні з жовтими м'якими верхами.
Але один із цих багі загорівся, тож залишився лише один.
Зважаючи на те, що про поділ порівну навіть не йшлося,
наші два герої продовжили боротися за те,
кому ж дістанеться багі для мандрівок по дюнах.
Ти завжди такий впертий.
Це все твоя вина.
Ти добре знаєш: це неправда.
Ти врізався в мене.
Урізався в тебе… Я відволікся лише на секунду.
-Задивився на ту жінку. -Яку жінку?
Ніхто звідси не піде, поки справа не вирішиться.
Гаразд. То пограємо в карти?
З шахраєм? Краще поміряймося в рукоборстві.
-Тепер ти перейшов на образи. -Що, дуже діймають?
А тобі б хотілося!
Може, розберемося, як завжди?
Пиво й хот-доги?
Ні, цього разу — ні.
Проведемо нові перегони.
Перегони? То ти справді хочеш програти.
Якби чиясь машина не врізалася в мене, я б переміг.
Тату, ти ще довго?
-Не зараз! -Не зараз!
І не смій чіпати машину!
Ти завжди виправдовуєшся.
Агов, іди сюди!
Та це ж багі для дюн.
Двигун на 1200 куб. см, 41 кінська сила,
Розвиває швидкість понад 140 км на годину.
Ага.
Що ти робиш? Вилізай!
-Чи що? -Або тато розсердиться.
Він уже розсердився.
Не має значення. До того ж це не наша машина.
«Це не наша машина».
Я так не говорю!
-«Я так не говорю». -Ти перестанеш?
«Ти перестанеш?»
Стій!
А якщо дозволю повести першому?
Ви куди? Ану вернулися!
Я ж сказав не чіпати!
Я їх уб'ю.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Я б не зупинявся.
-А якби це я був у біді? -Мені відповісти?
Дякую, хлопці.
У нас скінчився бензин.
Гарна машина.
Хіба ви не замалі, щоб кермувати?
Хіба вам не соромно їздити на бляшанці?
У мотоцикла є назва. «Блискавка». Про неї слід говорити з повагою.
-Можна покататися? -Ні.
А якщо так…
Якщо виграєш —
«Блискавка» твоя.
Нащо нам двотактний мотор?
-Хай закінчить. -Відвали.
Виграю — покатаюся на твоєму авто. По руках?
-Ні. -Згода!
Гаразд, Діва Марія виграє, святі Антоній і Януарій програють.
Увага.
Хоча б пильнуй.
Ця програє.
Ця виграє.
Святий Антоній програє. Ця виграє.
Виграє чи програє? Забув.
Цей виграє.
Де Діва Марія?
Гадаю, тобі не пощастило.
Ура, ми…
Комерсант завжди виграє.
Не треба було ловити ґав!
Він вернеться.
Точно вернеться.
БАГАТО РОКІВ ПО ТОМУ
ЦИРК «ВОЛАНД»
МІРІАМ
ЛЕГІТ
Гарний песик.
Привіт.
Привіт, песику.
Здоров був.
МІРІАМ
У тебе хоча б є дружок. Мило.
Ходи сюди, Джереміє.
Боже мій, такий сварливий. Як ведмідь.
-Скільки? -П'ятдесят.
П'ятдесят?
Просто здирник.
Я здирник?
Гаразд, ось тримай.
П'ятдесят.
«Кобри».
Чорт, «Кобри»!
-Це «Кобри»! -Тікай!
СКАЙОНЕ
АРМАНДІНО
ЦИРК «ВОЛАНД»
ШАЛЕНЕ РАЛІ
ГОЛОВНИЙ ПРИЗ: ДЮНА БАГІ
Куди це ти?
Відпусти мене!
Мені подобаються нахабні жінки.
Он як?
Твій хлопець це знає?
У вас два дні, щоб підписати все й звалити.
Торсільйо вже урвався терпець!
Два дні.
Два!
Агов.
Ти мене теж дістав.
Агов, товстуне.
Ти чув, що я сказав?
Уріж йому, Скайо!
Відпусти мене.
Тепер він його затовче.
Убий його!
Ти куди?
Гроші заберу наступного разу.
Пустив мене!
Боягуз тікає!
Відпустіть!
Спасибі, можеш висадити мене тут!
Думав, що зможеш нас обдурити?
Наступного разу будеш труп!
УСМІХ
РЕМОНТ АВТОМОБІЛІВ
Та-дам!
У мене все добре, а в тебе?
І не обіймемося?
Та годі тобі, гайда!
Розумію. Ти не хочеш зі мною говорити. Але я впевнений,
що ти вже теж це бачив.
Ми зможемо повернути його. Ти і я.
Це ж чудова ідея?
Та за що?
То он воно як?
Добре, я виграю того багі сам!
І якщо я виграю, не віддам тобі його! Усе буде моє!
Я залишу ту чортопхайку собі.
Доброго ранку, В'єтнаме!
Ласкаво просимо на «Шаленому ралі»!
Запеклих перегонах.
Спалах божевілля, бензину й тестостерону.
Народ, ну що, емоції зашкалюють?
Нагадаю, чому ми всі тут.
Пані та панове,
чоловік, якому не потрібне представлення.
Чоловік, благословенний божественним даром харизми.
Чоловік настільки красивий,
що, коли він дивиться в дзеркало, то ледь не цілує себе!
Що він верзе?
Власне, подаруймо наші бурхливі оплески Флавіо Торсільйо!
Досить.
ТОРСІЛЬО
Вітаю. Удачі.
Щасти. Хай переможе найкращий.
Він бовдур?
Щасти.
РАНІЕРО
Ці перегони ще особливіші завдяки приголомшливому призу —
прекрасному багі 1974 року випуску!
Хто переможе?
Хто буде найбожевільнішим пілотом?
Ну що, готові натиснути на газ?
П'ять…
чотири,
три,
два,
один!
Уперед!
Давай!
Чорт!
Побачимось на фініші!
Зашкалюють емоції?
Чудово! Молодці, оце дух!
Заглухло, чорт забирай, заглухло!
Ні, він безнадійний.
Скаліоне, поїхали.
-А як же ваш син? -Тут нема на що дивитися.
Вдягни капелюха. Відчини.
Вау! Неймовірно!
Не вірю своїм очам! Оце так поворот, ви бачили?
Машини перекинулися. А де ж пілоти?
Дідько.
Ось вони! Вони прямують далі, уже пішки!
Перші перегони без машин!
І без глядачів! Я сам-один тут залишився.
ФІНІШ
Нечесний удар плечем! Кілька метрів!
Ось вони вже біля самого фінішу.
У них вийшло!
Мій!
Чемпіони!
Суперчемпіони!
А як воно — виграти шикарне багі 1974 року випуску?
Саме так! Оце дух!
Не хочу псувати вам ці шалені емоції. Піду принесу шампанське.
Чемпіони! Чемпіони!
Добре, працюй-працюй.
Усе підлаштували, щоб я виграв.
Усі авто однакові, а мій двигун був прокачаний. Не знаю, як я програв.
Що ти сказав?
-Що всі авто були однакові. -Ні, після цього.
Я казав, що мій двигун прокачали.
А потім?
А потім…
Що я сказав потім, тату?
Ззовні комусь
може здатися, що ти програв.
Але це лише здається.
Та ні. Тату, я справді програв.
Ти ж теж там був.
У ралі чесність не враховується. Важливий лиш результат.
Торсільйо ніколи не приймають поразок. Тому ми й завжди перемагаємо.
Ходи з татком. Гайда.
Ті двоє виграли багі? То піди й забери його.
Вони не віддадуть мені його. Ніколи.
Та це ясно.
Ти ж не скажеш їм: «Даруйте, можна мені багі?»
Вимов прізвище Торсільйо, і вони накладуть у штани.
Набагато веселіше отримувати речі, на які ти не маєш права!
«Торсільйо».
Раніеро, твій батько в такому ж становищі.
Він хоче землі. Її йому ніхто не віддасть.
Авжеж, це їхня земля.
То що робить тато?
Альфредо, як ся маєш?
Я вже не відчуваю ніг.
Звісно, голубе. Ти ось уже дві години в холодильнику.
Краще швиденько погодься, поки твої мізки не замерзли.
Я нічого не продам.
Це мій дім.
Коли я кажу «чиста робота»,
я це я й маю на увазі.
Так.
Заразить м'ясо бацилами — доведеться все викинути.
-Так? -Так.
Що таке?
Перепрошую.
-Застудився, не знаю. -У кого він такий?
У кого він такий удався? Зачиняйте.
Ні!
Та за що? Я лише хотів покататися.
За що?
Бо поки не знайдемо вихід,
чортопхайка нікуди звідси не поїде.
-Он як? -Он як.
А ти знаєш, що я можу забрати її навіть без ключів?
Та ну?
То забирай.
Стривай. Стривай.
Якщо вибереш джокера, багі — твій.
Одного разу мені вистачило.
Я не граю з шахраями.
Пильнуй, я можу образитися.
Може, владнаємо все, як колись?
Як колись?
Я на дієті.
Зажди.
Добре, я зрозумів.
-Але яка дієта? -Дієта кам'яного віку.
Якраз для тебе.
Коли ти востаннє прибирав?
Цьому місцю бракує дотику жіночої руки.
Маєш яку дівку?
-Джереміє, готово! -Ні, маю на увазі крім Джеремії.
Гаразд. Домовилися.
Як у старі добрі часи.
Тільки мовчи. І не метушися.
Гаразд. Але я за кермом.
У РОСКО ХОТ-ДОГИ ТА ПИВО
Вони знову прийшли.
Кляті «Кобри».
Ви змінили декор.
Що хочете замовити?
Дайте нам…
пива 12 літрів і 20 хот-догів.
І 40 хот-догів.
А ще ванільне морозиво. Дякую.
Очистити піднебіння.
Міріамо.
Здорові були!
Вони все розтрощили.
Вони розтрощили цирк, а ти сосиски наминаєш?
Що ти за мужчина?
Ти гірший за «Кобр».
Зникни з моїх очей.
Чого вилупився?
Ти, мабуть, злодійка.
Злодійка? Я?
Бо ти вкрала моє серце.
Боже мій.
Як мило.
-Пристрелься краще. -Ясно.
Вона буде мамою моїх дітей.
Зробімо перерву. Серцю ж не накажеш.
Гей, та ти тут весь брудний. Дивися.
Якщо ти підеш, я виграю.
Одну хвилину. Я поверну собі своє серце.
Це що, жарт?
Слухай, я тут ні до чого.
Міняй мішень інколи.
-Де чортопхайка? -Не знаю.
І все-таки вони її вкрали.
МІРІАМ — ТИГРИЦЯ СОРАЯ ЦИРК «ВОЛАНД»
Хороша дівчинка.
Місце.
Сорая.
Лягай.
Добре.
Давай. Тепер покачайся.
А тепер вгору.
Хороша дівчинка!
Не знаю. Мені відгонить якимсь запахом.
На інший бік.
Напевно, це верблюд.
Не переживай.
Ці люди люблять торгуватися.
Але в мене є план. Повір мені. Я розберуся.
Леготе.
Сорая не їсть м'яса, якщо я його не наріжу.
-Твою подругу звуть Сорая? Мило. -Розрізати?
-Ні. -Давай, ріж.
Ні, не ріж. Не треба.
-Що ви тут робите? -Ви вкрали мого багі.
-Нашого. -Вкрали?
-Так. -Ми не злодії.
Ніхто й не мав на увазі, що ви злодії. Ні-ні.
-Тоді валіть звідси. -Гаразд.
У нас і так достатньо проблем.
З ким мені поговорити?
Армандіно може щось знати.
Але попереджаю,
вам знадобиться перекладач.
Добре.
Армандіно, мій малий кузен.
Нічого собі малий.
За 50 баксів перекладу.
-П'ятдесят? -П'ятдесят.
Давай.
Арманді, поговори з ними.
Вітаю, сеньйоре Армандіно.
Ми не маємо нічого проти вашої злодійської роботи.
Чудово.
Ви здаєтесь неабиякою особою, розсудливою, тож зрозумієте,
чому ми хочемо вернути своє.
Він каже, що я дуже гарна, і що хоче мені вдути.
Скажи, що якщо він хоче померти, я це організую.
Скажи йому!
Скажу.
Слухай, мій кузен дуже пригнічений.
Йому справді дуже-дуже шкода.
Так, він украв ваш багі, але не поверне його.
-Не віддам. -Не віддасть.
-Він не віддасть. -Ні?
-Ні. -Але усміхнися!
Бо він подумає, що ти його не поважаєш.
-Чудово. -Давай.
Чого він усміхається?
-Каже, я дешева, та воно того варте. -Думаю, вони хочуть нас обдурити.
Ви мене не поважаєте. Ви не поважаєте маю кузину!
Про мою кузину зась так пащекувати!
Зась так пащекувати про мою сім'ю!
-Він каже: «Машина — моя. І тільки моя». -Моя!
-Ніколи її не віддам! -Ніколи!
-Я поговорю із сеньйором. -Авжеж.
Він каже: «Віддай дівку, або я тебе розірву».
Йосиф, Марія, піца, кролик!
Дурко-жирко, дзвони додому.
Здоров був!
Уже не будеш!
Журко-дурко?
Він про тебе.
Це не боляче.
Це наша традиція.
Так ми розв'язуємо проблеми.
Гарно, правда? Гайда.
Робіть ваші ставки!
Двадцять п'ять баксів на того, хто впаде першим! Двадцять п'ять баксів!
Ставка 25 баксів на того, хто впаде першим.
Ні-ні. Я роблю для тебе розминку.
Щоб ти завівся. Уперед.
Іди.
Як в американському фільмі «Щосили»!
Розчави його!
Ні.
Я тебе відгамселю.
Армандіно? Уставай, золотце.
Допоможи мені.
-Добре є, правда? -Та яке добре.
-Тобто ти поставив на… -Ні.
-Ні? -Ні.
Ні?
Стоп!
Нам двом треба поговорити по ділу.
Якщо не відпустиш,
то клянуся твоєю старою курвою мамою, що розтовчу тобі пику.
Моя мама не стара.
Тут дуже гарно.
Думаю, я зможу звикнути до циркового життя.
Ні.
А тепер ми укладемо пакт.
Я допоможу знайти багі, а ти дещо для мене зробиш.
-А плювати обов'язково? -Обов'язково.
Якщо обов'язково…
Це був Раніеро.
Син Торсільйо.
Бачила, як виходив з бару.
Його батько — дуже впливова людина.
Він має все й завжди хоче більше.
Забажав забрати ваш багі.
А також нашу землю.
Тому посилає «Кобр» з погрозами.
Але ви можете піти. Хіба циркачі не мігрують?
Ні! -Ні.
Це наш дім!
П'ять поколінь, це наш дім!
Ви здійняли бучу через тарадайку, а я маю покинути свою домівку?
По-перше, спокійно.
По-друге, це не просто старий багі.
Це машина мого батька.
Отже, ми прагнемо одного й того ж.
Справді? То ми прагнемо одного?
Дякую за інформацію.
Гей!
Ми уклали пакт.
Торсільйо — справжній мегаломан.
Хто б казав!
Що таке?
Не до душі мені. Вертаюся.
Куди ти? Залишиш мене одного?
-Без тебе план розсиплеться. -Який план?
-Мій. -Правильно, твій.
Ти не знаєш Торсільйо, а я не вірю циркачам.
-Ти налякався. -Так, налякався.
Знаєш що?
Якби ти не спинився помогти тим хлопцям на дорозі, багі досі був би нашим!
Що ти сказав?
Що якби ти не спинився помогти тим хлопцям на дорозі,
то багі досі був би нашим.
-Так? -Так.
Це ти розіграв його в карти, пройдисвіте!
«Пройдисвіте».
-Я так не говорю. -«Я так не…»
-Припини. -«Припини».
Я тебе знаю.
Знову.
Знаєш що?
-Я не хочу битися. -Чудово.
Допоможіть!
Та добре, добре.
Я сам піду! Піду сам.
Але якщо знайду багі, він мій.
Оце так халупка.
Доброго ранку.
Завжди оцю. Повір мені.
Сеньйори,
мені потрібен Торсільйо.
Я хотів привести й брата, проте він надто вразливий.
Але я сказав йому:
«От побачиш. Там усередині лише хороші люди».
Тож якщо серед вас тут є бос,
то хай вийде наперед.
Оцей я відчув.
І цей теж.
Чого тобі від сеньйора Торсільйо?
Хочеш запропонувати йому угоду?
Уже тепліше.
Вежа Торсільйо.
Бутик, спа-центр, райські пляжі, клуби —
і все це зведене на безплатній землі.
З гарантованими дозволами на будівництво, змовою поліції,
що готова заплющити очі на відмивання грошей.
Містер Танака хоче дізнатися більше про передачу землі.
Це просто деталі.
Деякі мешканці ще не підписали документи про передачу,
але запевняю вас, місцева влада на моєму боці.
Містере Танако.
Якщо ви не задоволені, валіть собі.
Двері там. Розумієте, про що я?
Будь ласка, вибачте Раніеро.
Ви б ніколи не подумали, що таке може бути, але це мій єдиний син.
Якого біса?
Вибач.
Ти казав бути брутальнішим.
Звісно, особливо з ними!
От тепер діти пішли… Молодий ще.
Він йолоп.
Отже,
скажеш мені останнє?
Так.
-Він не любить мотоциклістів. -Хто він?
Це шкідливо.
Що відбувається, Скаліоне?
Я б його не будив.
Можна?
Вибачте, що перервали зустріч, але треба вирішити проблемку.
Ваш син
украв моє авто.
Даруйте, наше авто.
Червоний багі з жовтим м'яким верхом.
Так, якщо бути точним.
Вибачте, я на хвилинку.
Нам і тут добре, дякую.
Якщо повернете нашу чортопхайку,
ми поїдемо звідси, наче нічого й не сталося.
-Гаразд, тату, дамо їм… -Тихо.
Або що?
Я про це не думав.
Він не думав.
Зазвичай я перерізав би вам горлянки.
Але вам пощастило. У мене є зараз інші справи.
Ідіть звідси, поки я не передумав.
Завтра опівдні віддам я вам вашу машину.
Добре.
У мій гараж.
Вибачте, дещо дуже важливе.
Циркачі нікуди не поїдуть.
До побачення. Спасибі.
Я не зачинятиму.
Робітники!
Персонал зараз такий непередбачуваний.
Переклади.
Так от.
Знаєш, до старості ти так не доживеш.
Ти не доживеш до завтра.
Та що тобі є?
Якщо справа в циркачах чи в тім, що я поцупив модель з пластику…
Вибачай, що не попередив.
Ми мали вимагати лише авто.
Але якби я не уклав угоду з Міріам, ми б нічого не знали.
-Так? -Угу.
Ти завжди вважаєш себе найрозумнішим.
-Але й завжди першим облажаєшся. -Знову за своє? Мені було 13!
І якби ти виріс, не укладав би пактів з циркачами.
Спершу палець обів'ють, тоді руку…
Ну от, що й казав.
Принесла моє серце?
Побалакаємо?
Якби ж ти мене бачила. Я вибив двері, тоді двох головорізів.
Тоді я взяв під пахву ту пластмасову модель
і сказав: «Циркачі нікуди не поїдуть».
Я молодець, правда?
Так.
Але війна не закінчилася.
Торсільйо має зрозуміти, що це наша земля.
Розумію, але війна — це трохи перебільшення.
Мене цікавить багі,
і…
я не хочу ускладнювати.
Чао.
Тобто «Чао»?
От так, не хочу ускладнювати.
Що ти робиш?
Чекаю.
Але ж зараз північ.
То йди спати.
Завтра в тебе буде довгий день.
-У мене? -Так.
Чому?
Бо ти підеш звідси.
Сніданок?
Червоний багі з жовтим м'яким верхом.
Так і є.
-Так. -Це він.
-Це він.
Що я тобі казав?
Заціни.
-Гарний, правда? -Так.
-Ось лінія. -Так, дуже красиво.
От тільки…
Я запам'ятав його трохи…
трішечки…
-Більшим. -Ні.
-Ні? -Ні.
Сеньйоре Торсільйо.
Дуже дякую. Він прекрасний.
Спасибі.
От тільки тут на капоті є невеличка подряпина.
Трохи пастою підполіруй, буде, як новий.
Скаліоне, цього разу добре їх відтовчи. Поїхали.
Пастою полірувати?
Але це таки він.
-Ой! -Поїхали, Раніеро.
Уперед.
Давай. Гайда.
Ми з тобою пошилися в дурні. Йолопе ти!
Хапайте його, хутко!
Зупиніть його! От дідько!
Який же тут у нас милий песик.
Іди сюди, песику.
Джеремію не чіпай!
Не смій!
Що тобі зробив той паскуда?
Байк!
Отож, Усміх і Легіт стали двома неймовірними героями.
«Кобри більше нам не заважатимуть», — сказав Усміх.
Цирк «Воланд» і всіх мешканців Тортуги було врятовано.
Переможений Торсільйо був змушений тікати.
«Кобр» було знищено,
і всі жили довго та щасливо.
Кінець.
Який кінець, Скаліоне?
Кінець тут я призначаю.
Ясно?
Вибачте, босе.
«Вибачте»?
Я облажався, тату. Пробач.
«Пробач»?
Ніколи не проси вибачення!
Це для слабаків.
Це пси повзають, підібгавши хвоста, бо наробили на килим!
Ти мене слухаєш? Про що ти думаєш?
Про собак.
Можна взяти якогось.
Узяти…
-Ти вдарився головою? -Що? Ні.
У тебе рання стадія деменції?
Думаю, якщо ми повернемо їм машину, то вони
дадуть нам спокій. Розумієш?
Ні!
-Чому ні? -Це твоя машина!
Користуйся нею, продай, знищ! Що завгодно!
Та спершу навчи цих двох простаків, хто тут головний. Ясно?
Так, ясно. Але нащо мені її продавати?
Знаєш, скільки разів я питав, чи ти мене розумієш?
-Багато. -Багато, багато!
Іди пограйся з машинкою. Тато завтра розбереться.
Телепень.
Не сприймай це особисто. От такий він.
Він роками погано до мене ставиться,
але так він проявляє прихильність.
Слухай, я вмію бути злим.
Так, але не забувай, що ніде не написано,
що діти мають іти по слідах батьків.
Якщо воно не твоє,
то не твоє.
Хай сам тих двоє подолає.
Веди «Кобр» за мною.
Що ти задумав?
Я буду злим.
Я буду таким злим, що сам налякаюся.
Рані. Раніеро!
Тільки не мели дурниць.
Пані та панове, ласкаво просимо в цирк «Воланд»!
Ми почнемо виставу номером з нашими слонами!
Браво!
Міріам!
Ну?
Насолоджуєтеся шоу?
Браво!
-Вона нічого не зробила. -Ти зажди.
А тепер…
найнебезпечніший номер цирку «Воланд» —
метання ножа.
Але…
мені треба добровольця.
Безстрашного,
сміливого,
готового ризикнути життям.
Я! Я!
Оплески.
Ти ж добра?
-Спершу — так. -Жартуєш?
Ні.
Ти не жартуєш?
Я ніколи не жартую.
Якщо не вб'єш мене, одружуся з тобою.
Вона не може.
Браво!
-Ти мене не вб'єш. -Ти мені не подобаєшся.
Ні?
Чортопхайка!
Це вона.
Ви ж хотіли свого багі?
Це вона.
Ось ваш багі.
Ні.
Зроби щось!
Багі!
Що нам…
-Що нам робити? -Поїхали!
-Їдь до моря. -Ні, я їду в гараж.
-Ні! -У морі він заржавіє.
Я сказав ні!
Швидко!
Сюди! Тримай!
Біжи!
Візьміть дзбанки!
Я ж тобі казав, Скаліоне.
Я злий, аж сам себе боюся.
Так, босе.
Ну, могло бути й гірше.
Джереміє.
Джереміє!
Вибач, що залишив тебе саму.
Ти гориш?
Може, ще встигнемо допомогти Міріамі.
Поїхали.
Я нікуди не поїду.
Даруй, що?
«Даруй, що?»
Мені хто помагає?
Ніхто.
Знаєш що?
Я теж не помагаю, особливо тобі,
який і малим все псував, і дотепер псує!
Диви, що ти накоїв!
Чого ти очікував? Що виправиш усе усмішками й жартами?
Знаєш що?
Я не злюся на тебе. Я злюся на себе
за те, що я завжди тобі казав так, а мав завжди казати ні.
Цього разу — ні!
Гаразд.
Я ризикнув і програв.
Вибач. Один раз за всі, вибач!
Але ти був зі мною.
Я тобі дула до скроні не прикладав.
Визнай свою частку відповідальності.
Забирай свій дорогоцінний багі. Я завжди його ненавидів.
А я ненавиджу тебе!
Кузино.
Тигриця Сорая втекла.
Що нам тепер робити?
Ми знайдемо її.
Друзі-циркачі, ця гра проста.
Будьте уважні. Джокер виграє.
-Перемагає. -Тузи програють.
-Гаразд. -Ну, Армандіно?
-Джокер? -Перемагає!
-Тузи? -Програють.
Програють.
Почнемо?
-Ось ця. -Ця?
Оле!
Я виграв!
А тепер ще раз, але повільніше.
Повільно! Як равлик.
-Ясно тобі? -Ясно.
Гаразд, панове. Нагадую.
-Джокер… -Перемагає!
-Тузи. -Програють!
-Ця! -Ця?
Хто виграє…
-Ні! -Так, я виграв!
-Агов! -Що таке?
Я поясню.
-Я поясню. -Курдупель засраний!
Я тебе вб'ю. Я тебе відгамселю, як килим.
Я поясню.
Як справи?
Вибачте, мадам.
Ага.
Я не дам тобі 50 баксів.
Справа не в 50 баксах.
Ви прямуєте не туди.
Особняк Торсільйо там.
Я б його розірвав. На жаль, він потрібен цілим.
Тобі сьогодні пощастило.
-Дякую. -Знаєш що? Я тут подумав, що…
щось з ним не так.
-Ні? -Ні.
Потрібен м'який верх.
-Так, бо нам подобався жовтий. -Так.
-Нам подобався жовтий. -Жовтий, так.
Він ніби…
задимлений.
-Фламбований. -Фламбований.
Скажемо йому?
-Думаю, так. -Але ти за кермом.
Ну, чого чекаємо?
Наша візьме!
-Наша візьме! -Так!
Наша візьме!
Бери гроші. Гайда, заводи двигун.
Наша візьме.
Дякую. Спасибі, що прийшли.
Ходімо.
Любі друзі й бізнес-партнери,
я надзвичайно радий бачити вас у такий важливий день.
Як вам відомо, полум'я палахкотіло всю ніч.
Але завдяки трагедії може виникнути можливість.
Хоча ми оплакуємо цю жахливу пожежу,
що знищила цирк «Воланд»,
ми також радіємо за прекрасну, дивовижну заливку бетону,
який вже нині вантажівки наших…
Ні!
Даруйте. Помилка в програмі заходу.
Про що це я?
Перед перервою ти сказав «наших…»
Не знаю, наших чого.
Хоч оплакуємо жахливу пожежу, що знищила цирк «Воланд»,
ми також радіємо за прекрасну, дивовижну заливку бетону…
-Ти вже це казав. -Бетону. Батон ти дурний!
Скаліоне, розберися.
Ні!
Знову ви!
Так. Багі, який ви нам дали, ніякий.
Немає м'якого верху. Дивно.
-Ага. -Бачите? Він не жовтий.
-Він не жовтий. -Ми хочемо нового.
Бо інакше?
-Інакше… -Інакше…
Інакше ми розсердимося.
Так?
Хотілося б побачити.
Ой!
Стій! Шлунок, кролик, акула, горох?
В атаку!
Ідіоти. Ходімо звідси!
Зніми цю кляту сукню!
Мінус один. Це що, карнавал?
Я їм покажу.
Торсільйо!
Усе скінчено.
Та ну?
О ні!
Це справді працює, тату.
ПЕРЕВІДКРИТТЯ
Так, це справжній кінець нашої історії.
Цирк реконструювали,
циркачам повернули їхню домівку,
а мешканці Тортуги повернулися до свого звичного життя.
Навіть червоний багі з жовтим м'яким верхом
було повернено нашим героям, які, однак, мусили владнати незначну проблему.
Як вам це вдається?
Це в нас спадкове.
Ключі на стіл.
Агов, хлопці. Плату наперед, гаразд?
Справедливо.
Заплати.
То…
Добре.
Готовий?
Готові! Починаємо наш поєдинок!
Усі, хто за Пола Ньюмана, підніміть руку!
Три, два, один!
Стоп!
Ні.
Через твій багі в мене цирк згорів.
У нас був пакт.
Я теж граю.
Ні.
Це лише наша справа.
Якщо він виграє, а він не виграє,
розберетеся між собою.
Гаразд.
Щасти, золотце.
Щасти…
Тримайся, удачі.
Поєдинок починається!
Три, два, один!
Ні!
Оце жінка!
Ага, так. Як і всі чудові історії, ця також не має кінця.
Цей багі, мабуть, нікому ніколи й не належатиме.
Дивися, що вони накоїли.
Усе знищено. Усе розбито.
Глянь, до чого тебе довели.
Це була велика кішка.
Я влупив її по голові й розчавив.
Це не може так закінчитись.
Ну а який інакший вихід?
«Інакше розсердимося». Тепер уже ми.
Так!
Ви впевнені?
Мене роздирає тривога.
Мотор!
Давай.
-Ой, не рветься. -Мотор!
Давай!
Чекай, я обпікся.
Я тебе знаю.
Ще раз!
Знаєш що?
-Я не хочу битися. -Добре.
Підійди.
-Я? Можна підмінити Де Сіка? -Ну спробуй.
-Знімаємо. -Знову ви?
Так. Багі, який ви нам дали, ніякий.
-Збоку є подряпини. -Так, і немає м'якого верху.
Ми хочемо нового.
Зажди.
Бо інакше?
-Інакше… -Інакше…
Інакше розсердимося.
-Знято. -Це був фальстарт?
Боляче.
-І мені. -Знято!
-Зараз! -Браво!
Чого ти заговорив? Я маю сказати «браво».
Браво!
-Якби він не… -Зараз найнебезпечніший номер.
-Метання ножа. -Гей!
Це тому, що він вийшов…
Або що?
-Інакше… -Інакше…
Ви впевнені?
Мене роздирає тривога.
Глянь на нього.
Чекайте. Давайте ще раз.
Гаразд. Серйозно.
Три, два, один!
У якому сенсі?
Знову з початку!
Мотор.
-Інакше… -Інакше…
Інакше ми розсердимося.
Єдиним голосом, єдиним цілим.
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський