VÅRFLØRT
- Hei, Summer. - Hei, Quinn.
Hei. Jeg visste ikke om du ville komme i kveld.
Da er vi to.
Jeg er visst den eneste som frykter seriemorderen.
Unnskyld.
Jeg vet de var dine beste venner og at du og Emmy sto hverandre nær. Går det bra?
Nei.
Hva er det der?
Jeg ville gi deg dette...
Hei, du kom!
- Ethan. - Ingen fest uten Summer Field.
Vårflørt, baby!
Kom igjen!
Enhet 7, portforbudspatrulje, rykker ut til en ulovlig fest, over.
VERDENS GLEDEHOVEDSTAD
Vent litt.
Hei!
- Hei. - Summer!
Det var leit å høre om Emmy. Hvordan går det, Summer?
- Ok. - Jeg var på kjøpesenteret da det skjedde.
DJ!
Jeg bare...
Hev koppene, folkens!
Brian og Val var mine beste venner. Livet uten dem og Emmy blir ikke som før.
Jeg håper de tar Sweetly-slakteren og at han henrettes for det han har gjort.
- Ja! Herlig! - Val, Emmy, Brian.
Hvil i fred, denne festen er for dere.
- Skål! - Skål!
Alle oppfører seg så normalt.
Ja. Jeg savner dem også, ok?
Men poenget med festen er å bli dritings og glemme det.
- Er det ikke derfor du er her? - Nei. Jeg fikk ikke sove.
Jeg savner Emmy så mye. Jeg ville ikke være alene.
Jeg er lei for det.
- Bare... Hva? - Hei, Summer!
- Har ungdommene et dødsønske? - De vil nok bare lette på trykket.
Festen er over, folkens!
Sistemann overnatter på stasjonen. Kom igjen.
Hjelp meg! Vær så snill, hjelp meg!
Hva skjer når en skinnende stjerne dør?
Et svart hull blir født der noe briljant og sterkt plutselig forsvinner
og etterlater bølger over tid og rom. Dessverre høres det ut som livet mitt.
NASAS PRAKTIKANTPROGRAM SØKNADSSTATUS
Ja!
Jeg søker på NASAs praktikantprogram for 2024
fordi jeg noen ganger føler at livet mitt er et svart hull.
Den 16. april 2003 dro Sweetly-slakteren på et tredagers drapstokt.
Fire tenåringer ble drept, inkludert søsteren min.
Selv om det er over 20 år siden, henger tragedien fortsatt over byen.
Og hvert år på årsdagen for deres død
blir jeg minnet på at ett øyeblikk kan forandre alt.
Fortiden overskygger fremtiden min. Jeg vet ikke hvor jeg passer inn.
Jeg vil forstå de mørkeste delene av universet og hvor jeg hører hjemme i det.
SWEETLY VIDEREGÅENDE SKOLE
- God morgen. - God morgen.
Ja!
Jeg visste at NASA ville akseptere deg. Hva sa foreldrene dine?
Du har ikke sagt det.
Mr. Fleming, jeg kan ikke si det i dag.
Søsteren din... var eleven min. Dette må være en vanskelig dag for deg.
Jeg kjente henne ikke. Og foreldrene mine lar meg ikke dra til DC i tre måneder.
- Jeg får knapt være ute om natten. - De kan overraske deg.
Hvor lenge har Mr. Pickles vært her?
La meg tenke...
- I 20 år? - Jeg vet hvordan du har det, Pickles.
Lucy...
Lucy, ikke la livet bare skje deg. Ta kontroll over fremtiden din.
Fire ungdommer drept på tre netter, og han slapp unna.
- Ja, det var som en skrekkfilm. - Vi bør seriøst starte en podkast.
Jeg vet ikke. De finner aldri morderen. Det er jo 20 år siden.
Hvordan døde de igjen? Ble ikke den ene drept på marinemuseet?
Herregud. Jeg vet de to første ble drept på kjøpesenteret.
Æsj, kjøpesentre.
BORTE, MEN IKKE GLEMT
BESTEVENNER FOR LIVET
FIRE TENÅRINGER DREPT PÅ TRE NETTER
SLAKTEREN SLÅR TIL IGJEN. DRAP I LÅVE
"Summer, nå er jeg fri, men det blir du aldri.
Du vil angre på dette. E"?
Luce?
Hva gjør du her inne?
- Jeg lette etter deg. - Vel, det er på tide å dra.
Velkommen.
- Familien Fields spesial. - Takk, Delores.
Du er så lik henne.
Beklager. Skal det være noe mer?
- Nei. Takk skal du ha, Delores. - Ok.
Hvordan har dagen din vært?
Jeg fikk en praksisplass.
En hva for noe?
- Hos NASA. - NASA?
- Jeg visste ikke at du hadde søkt. - Hvor?
I DC... denne sommeren.
Jeg...
Hva med SONR?
Du elsket å bli med meg på jobb som barn. Jeg kan nok skaffe deg en praksisplass.
Det er her i Sweetly. SONR gjør nyskapende arbeid.
La oss snakke om det senere. Vi bør spise og besøke graven.
Moren din var veldig flink til å lage mat. Husker du at Summer hjalp deg?
Jeg husker dine første skritt godt.
Jeg savner å leke med deg. Vel, du trenger ikke å la meg vinne mer.
Lucy? Har du med noe til Summer?
Ja. Det ligger i bilen.
Hva i helvete?
DESTINASJON 16. APRIL 2003
Hva?
Hva foregår?
Mamma?
Hvor ble de av?
Hva i helvete?
INGEN DEKNING
INGEN NETTVERK
Nei.
Mamma?
Pappa?
Vent nå litt. Er Riverside Grill åpen?
SOMMERFESTIVALEN 2003
2003?
Hva er det som foregår?
Jeg må prate med Mr. Fleming.
SWEETLY VIDEREGÅENDE SKOLE
Hva skjer'a, bagera?
- Valgt antrekk? - Jeg har ingen.
- Vi skal til kjøpesenteret i kveld. - Spent på festen?
Hei, Summer. Kan vi ta en prat?
- Herregud, Ethan. Ro deg ned. - Drit og dra, Val.
- Kom igjen. Kan vi snakke litt alene? - Jeg må gå. Beklager, Ethan.
Ethan Myers?
Du overreagerer, kompis. La henne gå.
Hun slår opp ut av det blå etter to år.
Ikke la det gå inn på deg. La oss ta det ut på nerden, Quinn.
- Ikke last ned musikk ulovlig på PC-en. - Hva for noe?
- Går du på denne skolen? - Ja. I fremtiden. Jeg har et spørsmål.
- Fyr løs. - Hva tenker du om tidsreiser?
Hypotetisk sett, for en oppgave jeg skriver.
Vi er alle tidsreisende. Skyter frem i stor fart
ett sekund av gangen.
Beklager.
Skulle gjerne gått tilbake til før du glapp begeret.
Ja.
- Perfekt timing. Quinn er et fysikkgeni. - Ja...
Det er veldig dumt å dra tilbake i tid, for du kan skape paradokser.
Det kan gi en katastrofal ringvirkning.
Gå og spis lunsj.
Kom dere ut.
Greit.
- Mr. Pickles fortjener bedre. - Hvordan vet du hva han heter?
Kom igjen, nerd! Du skal svømme!
En vakker dag for en svømmetur.
- Hva er det som foregår? - De eldste kaster noen i elven hvert år.
En teit tradisjon.
- Er du Emmy Golden? - Ja. Hvordan det?
Slutt.
- Kom igjen. - Hører ikke!
Stopp, sa jeg! Det er ikke morsomt lenger.
Du!
Du vet jeg ikke kan svømme!
- Har du på deg flyteringene dine? - På tide med en dukkert!
- Hva er det? Kan du ikke svømme? - Du vet jeg ikke kan svømme!
Kast ham uti!
- Hei! Sett ham ned! - Det er bare en spøk.
- Det er ikke morsomt. - Syns dere det er morsomt?
- Det er litt morsomt nå. - Hei! Hva er det som foregår?
- Jeg trenger ikke hjelp av ei jente. - Du er heldig.
På min skole ville alle filmet. Du ville gått viralt på Twitter.
Hva er Twitter?
Hva enn det heter nå. Hvis du virkelig er et fysikkgeni...
Jeg må fortelle deg noe.
Du er fra fremtiden? Bevis det.
Vær så god.
- Hva er det? - Telefonen min.
- Ringer du med den? - Jeg ringer ikke folk.
Det er lommelykten, vekkerklokken, musikken, TV-en min... Det er alt.
- Du er fra fremtiden. - Ja, se. Den låses opp med Face ID.
Prøv selv.
Ser du det?
Få ta en titt.
Den er nok rådyr.
- Emmy, vent! - Hva?
- Jeg er lei for det. - Det er sinnssykt.
- Jeg kan fikse det. - Ikke rør meg.
Dette er ikke en telefon, men en lomme-PC.
Hvordan skal man ringe noen med denne greia? Denne...
Vent, jeg har mange flere spørsmål. Er Arnold Schwarzenegger president?
- Det blir mye verre. - Er Paris Hilton fortsatt heit?
- Det er ditt andre spørsmål? - Bare lurer.
- Har vi robotkjæledyr? - Vi har en Roomba. En robotstøvsuger.
Quinn.
Hei.
- Hei, Summer. - Beklager det med Ethan. Han bare tullet.
Og jeg dumpet ham. Han er en drittsekk.
Gjort kjemileksene?
Ja, jeg har dem hjemme. Du kan få dem hvis du trenger dem.
Herregud, det ville reddet livet mitt. Tusen takk. Ok.
Kjenner jeg deg? Du ser veldig kjent ut.
- Nei, jeg har nok bare et sånt ansikt. - Vent litt. Jeg husker det nok til slutt.
Leir Deerkill. For tre år siden?
- Ja, jeg var der. - Ja?
Ja. Du var jenta som tisset i bassenget og nektet for det.
Unnskyld meg.
Det var hyggelig å møte deg...
Lucy.
Lucy. Det er mellomnavnet mitt.
På med uniformene, damer!
Dette kan ikke skje.
- Det er noe du må se. - Greit.
Sier du at dette er en tidsmaskin?
Det var et lysglimt, og nå er jeg her.
Ok. Jeg trodde en tidsmaskin ville se mer futuristisk ut.
- Hvorfor valgte du 16. april 2003? - 16. april?
Faen. Du har vel ingen planer akkurat nå?
Nei.
Flott. La oss bringe meg hjem.
- Velkommen. - Dette er kjempekult.
Syns du? Takk. Jeg er for det meste her. Det er bedre enn huset mitt, men...
Hjelp meg litt.
Lucy. Dette er den tyngste tidsmaskinen jeg har båret. Hjelp meg.
- Har du sidene? - Ja. Forsiktig.
Jeg er forsiktig!
Langsomt.
- Klart? Greit. - Den var tung.
Lyset sto på før, men ikke nå lenger.
"SONR". Kanskje vi bare trenger en til.
SONR? Vi kan ikke akkurat gå til et atomforskningsanlegg og be om en prøve.
Faren min jobber der.
- Jøye meg. - Unnskyld meg.
Det er favoritten min. Og jeg har ikke spist siden 2024.
Flaks jeg har en til.
Skål. For å sende meg hjem.
ROKLUBB
Emmy?
Vi må ta en prat.
Kan vi treffes i kveld?
- Jeg må jobbe. - Jeg kan komme til museet.
- Jeg må snakke med deg... - Stopp, Summer.
Du har tatt et valg.
La meg være i fred.
Unnskyld.
Hvorfor plager det deg at det er 16. april?
Hadde du visst noe ille skulle skje i kveld, ville du prøvd å stoppe det?
Nei.
Nemlig, men har jeg ikke et slags moralsk ansvar
hvis jeg vet at noe fælt begynner i kveld?
Det ville vært dumt.
Du bør ikke endre fortiden.
Dette er ikke som da Marty McFly bare forsvant fra et bilde.
Du kan skape et paradoks hvor alle overalt
forsvinner fra hvert bilde. Opphører å eksistere.
Jeg må på jobb.
Kan du gi meg skyss? Jeg har en plan.
- Dette er huset mitt. - Bor du her?
Quinn! Hei!
- Er Summer søsteren din? - Ikke bli så overrasket.
- Jeg skal bare hente pappas nøkkelkort. - Lucy, dette er en dum plan.
- Du bør ikke snakke med familien din. - Det er vår eneste vei inn i SONR.
Ok. Greit.
La oss gjøre det.
Hei!
- Summer... - Hei.
- Jeg tok med leksene du ville ha.
- Dette er kalkulus. Har du kjemileksene? - Pokker, kjemileksene.
Vet du hva? Jeg har ikke kjemileksene,
men Lucy kan hjelpe deg. Hun elsker naturfag. Ikke sant, Lucy?
Jeg vet at vi nettopp møttes, men jeg er veldig god i naturfag.
- Bedre enn Quinn. - Virkelig? Ok. Ja.
- Greit. Takk. - Bare hyggelig.
- Kom inn. - Greit.
Ok.
Jeg går på jobb nå. Så...
- Ha det bra! - Huset mitt er rotete. Bare ignorer det.
Jeg er sulten.
- Jeg er skrubbsulten. - Hei.
Mat, hallo.
- Hvem er dette? - Lucy. Hun hjelper meg med leksene.
- Hyggelig å møte deg, Lucy. - Hei, Lucy.
- Jeg er klar til å spise. - Hyggelig å møte dere.
Er du sulten?
Vi har laget for mye mat.
- Du burde spise med oss. - Seriøst.
Sa du "seriøst"?
Du er mer enn velkommen.
INGENIØR
Gjerne det. Takk.
Beklager.
- Dere er veldig søte. - Herregud.
Val og Brian skal på kjøpesenteret i kveld. Får Lucy og jeg dra?
- Godt forsøk. Leksene først. - Tusen takk for at du hjelper Summer.
- Hun trenger det virkelig. - Mamma.
Beklager, vennen, men du har så stort potensial.
Du gjorde det mye bedre da Emmy hjalp deg. Har dere skværet opp?
Nei.
Dette er fantastisk. Lager du slik mat hele tiden?
Jeg og Summer gjør det nesten hver kveld.
Det er min favoritt-tid med henne.
Har dere familiemiddager?
Egentlig ikke.
- Du er alltid velkommen her. - Ja, absolutt.
Hei, Lucy.
Går det bra?
Foreldrene dine er overhodet ikke som mine.
Så flaks. Så du hvordan mamma maste om karakterene mine?
Ja, moren min er også slik. Ikke om karakterer, men om alt annet.
Jeg er ikke så flink i matte. Eller engelsk.
Eller spansk eller naturfag.
Val og jeg måtte trygle Mr. Fleming om å ikke gi oss stryk.
- Er det sant? - Ja.
- Er det derfor Quinn gjør leksene dine? - Han tilbød seg det.
Han er så søt. Vi har vært venner lenge. Han er som en bror for meg.
Mamma ville drept meg om hun fant det ut.
Spørsmål...
Antrekket ditt.
Hva var tanken bak det?
Bli med meg.
- Det er litt drøyt. - Nei, ikke drøyt nok.
Er det mulig? Herregud!
Er det mulig?
- Altfor glamorøst. - Du...
Det er så kult!
- Beklager! - Bruk meg som kleshenger.
- Neste. - Ok.
- Tid er penger. - Ok.
Hva er det? Det er en størrelse som passer for alle.
- Jeg ser ut som Hannah Montana. - Hvem?
Før vi er ferdig, vil du se ut som Mariah!
Neste. Vi kommer til å finne det rette.
Det er ikke helt forferdelig.
Jobben min er gjort. Ikke vondt ment.
Ingen fare.
Så...
- Du, Val og Brian har vært venner lenge? - Hvordan vet du det?
Instagram.
Facebook. Myspace.
Quinn sa det.
Det var kult gjort å konfrontere Ethan og Brian tidligere.
- Jeg kunne aldri ha gjort det. - Jo, det kunne du. De er drittsekker.
De er harmløse.
De er mine beste venner.
Skulle gjerne dratt til kjøpesenteret. Da kunne du møtt dem.
Hva sier du? Leopard, sebra?
- Begge ville se bra ut på gulvet mitt. - Oppfør deg.
Jeg har kjent Val siden jeg var fem år, og hun er helt skjønn.
De er ikke perfekte, men jeg ville ikke ha klart meg uten dem.
Dette er vel et rart spørsmål, men...
Om du visste noe fælt skulle skje, ville du prøvd å stoppe det?
Ja. Hvem ville vel ikke det?
Hva om det fikk noe fælt til å skje senere?
Jeg ville prøvd å fikse det første lell.
- Når stenger kjøpesenteret? - Klokken ni. Hvordan det?
- Jeg må gå. - Nå?
Hva med kjemileksene?
Ok.
Ja!
Kan jeg få deres oppmerksomhet? Vi stenger om fem min. Takk for besøket.
Min medtidsreisende.
Det er alltid rart å se en elev utenfor skolen.
Unnskyld meg. Beklager.
SWEETLY KJØPESENTER
- Får jeg bruke et prøverom? - Vi stenger.
Jeg skal være rask. Du vil ikke merke at jeg er her.
- Og jeg trenger denne i medium. - Selvsagt. Greit.
- Gå inn her. Jeg henter en medium. - Tusen takk.
- Lucy? - Quinn!
Hei. Har du sett Val og Brian?
Ja. Brian var her tidligere. Han leide American Psycho. Typisk ham.
Kom og se hvor søtt dette antrekket er.
"Liker du leopardjakken min, skatt? Du er et villdyr."
"Sånn?"
Hei, lysene slo seg av.
- Vet du hvor de er nå? - Val sa hun ville gå til Wetslide.
- Wetslide. Hvor er det? - I tredje etasje. Vent, hvorfor spør du?
Brian?
Brian!
Brian?
Slutt. Det er ikke morsomt.
Val!
Løp!
Val?
Val!
Hjelp!
Nei!
Lucy! Hva skjer?
Fy faen.
Pass på det trinnet.
Ingen vil vite at du er her.
Takk for at jeg får bo her.
Du kan sove der.
Her er et teppe til senere.
Og i tilfelle du begynner å fryse.
Takk.
Går det bra?
Sikkerhetsvakten...
Han skulle ikke dø.
Jeg har gjort Sweetly-slakteren enda mer dødelig.
Vent nå litt.
Bare seriemordere får kallenavn.
- Ja, han dreper... - Nei, la være. Ikke si det.
Bortsett fra... Blir fyren tatt?
Mamma var sikker på at det var Ethan.
Han hadde visstnok alibi for alle drapene, men...
- Disse drapene ødelegger byen. - Lucy, du kan ikke stoppe dette.
Jeg er lei for det. Det som skulle skje, må skje.
Vi bør fokusere på å fikse maskinen og bringe deg tilbake.
- Jeg må få tak i pappas nøkkelkort. - Ok.
Jeg drar i morgen.
Hvor er det?
Lucy?
Du spurte om jeg ville gjort noe om jeg visste at noe fælt skulle skje.
- Så dro du til kjøpesenteret. - For å stoppe det.
- Hvordan kunne du vite det? Med mindre... - Jeg bør gå.
Nei, vennene mine er døde.
- Du skylder meg sannheten. - Jeg vil fortelle deg den.
- Men du kommer ikke til å tro meg. - Jo da.
Vær så snill.
Jeg er søsteren din.
Jeg er bare ikke født ennå.
- Hva? - Jeg er fra fremtiden.
Du er fra fremtiden.
Se. Jeg kan bevise det.
Om 20 år finner jeg dette brevet fra Ethan under gulvet ditt.
Jeg har aldri sett det før.
Du trenger ikke å tro meg, men hvorfor skulle jeg finne det på?
TRE DREPT PÅ KJØPESENTER
Hei.
- Funnet ut hvordan du får meg hjem? - Nei.
- Fikk du tak i kortet? - Nei. Jeg prøver igjen senere.
Jeg skulle sjekke ut PC-en. Skal jeg starte den?
Jeg klarer det.
- Går det bra? - Ja. Jeg må bare hjem.
- Du vil bli forbløffet over hva jeg kan. - Jeg er allerede forbløffet.
"Skyt partikkel A inn i B."
Vi vet partikkel A er laserstrålen, men jeg vet ikke hva partikkel B er.
Det står "rubidium".
Antimaterie.
Akkurat. Som kvantesammenfiltring. Materie og antimaterie.
Med en sammenfiltret partikkel i hver ende av maskinen kan vi koble dem sammen.
- Ja. - Som å åpne et mikroskopisk ormehull.
Som du har reist gjennom.
SONR-beholderen må ha hatt nok antimaterie
til å skape en stor nok singularitet til å reise gjennom.
Vi trenger mer antimaterie.
DU BLIR ALDRI FRI SOM MEG
Helvete.
Vi må inn i kraftverket deres.
Kanskje vi kan hacke siden. Jeg søker opp SONR.
Jeg gjør det.
KOBLE TIL
Jeg gjorde den sint.
- Hva? Gi den et øyeblikk. - Hva skyldes den lyden?
Sånn høres et modem ut.
FORSKNING I ROMTIDSOPTIKK
Arm B er fullt funksjonell. Vi trenger bare en ny beholder.
Flott.
Det er kjipt at du må dra.
Det er hyggelig... å ha selskap av noen.
Jeg ser ikke akkurat frem til å gå tilbake til livet mitt.
Men jeg kan ikke bli her.
Hvorfor vil du ikke tilbake?
Det er bare...
Det føles som om ingen ser meg.
Det kan bli ensomt.
Ja...
Faren min dro for et par år siden, og moren min...
Jeg forstår ensomhet.
Får vi fikset den, vil jeg se litt på fremtiden min.
Hvorfor det?
Jeg håper bare den er bedre enn... dette.
- Hei. - Hei.
Du tror henne, hva?
Ja, det gjør jeg.
Det er helt vilt, men det fikk mye til å gi mening.
Du må fortelle meg alt.
Får jeg opptre på Broadway? Gifter jeg meg?
- Bør jeg investere i Blackberry? - Aldri.
Ikke vær redd. Du har et flott liv.
Du har en god jobb, gode venner, en irriterende kjekk ektemann.
- Du har alt. - Så hvem drepte Val og Brian?
Jeg vet ikke. Ingen av drapene blir oppklart.
Er det flere? Herregud. Hvem?
Du kan ikke gjøre noe med det. Jeg prøvde i går, men gjorde ting verre.
Er du seriøs? Vi må gjøre noe.
Hvorvidt man bør gjøre noe, er ekstremt subjektivt.
Vi kan redde et liv, men også starte tredje verdenskrig.
- Nettopp. - Hvem er neste?
Lucy.
Vær så snill.
Emmy Golden er neste offer.
Emmy?
Hun dør i kveld på marinemuseet.
Emmy.
Vi kan ikke la det skje.
Quinn, vær så snill.
Du må hjelpe meg. Hun er på museet i kveld. Kan du...
Ja, jeg kan kjøre eller noe sånt.
Hva med tredje verdenskrig?
Jeg kan ta feil.
Eller vi endrer fremtiden, og så dør alle.
- Vi endrer ikke fremtiden. - Nei.
- Vi gir den bare en liten... makeover. - Makeover.
- En makeover. - Ja, som i She's All That.
Ja.
Filmen endte ikke med ødeleggelsen av rom-tid-kontinuumet.
Jeg lar ikke Emmy bli drept.
Hva slags person lar noe slikt skje?
Hva er planen?
Seriøst? Jeg har prøvd kontornummeret tre ganger, men får ikke svar.
Jeg sjekker Bradbury og dere Keenora, den andre båten.
Bakdøren er aldri låst.
Pass hodet.
Emmy, er du her?
Emmy?
Hvorfor valgte morderen verdens skumleste museum?
Hvorfor vil noen jobbe her?
STATLIG SKIPSVERFT
Emmy?
Emmy!
- Helvete. - Hva var det?
Jeg vet ikke.
Nei.
Herregud.
- Jeg hater dette museet. - Jeg også.
Kom igjen.
Emmy!
- Emmy! Snu deg! - De er over oss.
Emmy!
Helvete.
Emmy! Bak deg!
Summer? Den åpner seg ikke!
- Lås døren. - Jeg prøver!
Lås den!
Se opp!
Denne veien. La oss dra!
- Han kommer! - Løp!
Løp!
Går det bra?
Ja. Jeg har nok bare fått sjokk. Takk for at du reddet meg.
Vi klarte det.
Vi reddet Emmy, og ingen andre døde.
Håper hun lever et veldig langt, kjedelig og begivenhetsløst liv.
Jeg tenkte vi kunne redde neste person også.
Hvem er det?
Summer.
Er det Summer? Hvorfor er vi ikke allerede på vei ut av delstaten?
- Vi må få henne vekk herfra. - Jeg vet det. Vi må redde henne.
Du må si det til henne.
Det skal jeg.
Jeg skal si det i kveld.
Du og Emmy...
Hva med meg og Emmy?
Brevet.
"Du vil angre på dette." Jeg trodde det var fra Ethan, men nei.
Det er fra Emmy.
Ja.
Ja, vi lovte å komme ut til foreldrene våre.
Og så ble jeg redd.
Jeg klarer det nok ikke.
Og jeg har aldri sagt det til noen før.
Det blir bedre. Ting er ikke perfekt, men vi har gjort fremskritt.
Likekjønnet ekteskap er lovlig. Noen kule folk kommer ut.
Poenget er at du kan være deg selv.
Så hvorfor sa du at jeg ville ende opp med en ektemann? Det er verre enn døden.
Det er noe jeg... må fortelle deg om fremtiden din.
- Hei, hei. - Hei.
- Summer. - Delores.
La meg gjette...
Kylling Alfredo, ostekake med ekstra jordbær.
- Ja. - Si at de har gratis brødpinner i 2003.
- Selvsagt. - To av hver, takk.
Skal bli.
Er vi venner?
Jeg vet at jeg er rundt 40, men vi er søstre.
Synd du ble født så sent. Var du en ulykke?
Nei.
- De brukte prøverørsbefruktning. - Hvorfor ventet de så lenge?
Hva er i veien?
Ingenting.
- De er nydelige. - Det trengs ikke.
- God morgen, Lucy. - God morgen.
- Du er tidlig oppe. - Jeg er en morgenfugl.
Kom og si hei.
God morgen, Lucy.
Håper ikke Summer tok hele sengen.
Nei, jeg fikk bare ikke sove.
Hva er sommerplanene dine, Lucy?
Jeg har fått en praksisplass hos NASA.
NASA? Jøye meg.
- Utrolig. - Imponerende.
Gratulerer. Foreldrene dine må være stolte.
Takk.
- Litt frokost? Jeg henter en tallerken. - Jeg må faktisk dra, men takk.
Et litt rart spørsmål, men...
Har dere vurdert å få flere barn?
Nei.
- Kan du forestille deg det? - Summer var ustyrlig som baby.
Ett har alltid vært nok for oss.
- Ja. - Ja.
- Akkurat. Takk for at jeg fikk sove her. - Bare hyggelig.
Quinn?
KJÆRE SUMMER, JEG TENKER PÅ DEG HELE TIDEN.
JEG MÅ DELE FØLELSENE MINE MED DEG. DE BRENNER SOM EN ILD INNI MEG.
Lucy.
Jeg fikk tak i kortet.
- Vi er klare til å dra til SONR. - Flott.
Vi burde teste laserne.
Har du sagt det til Summer?
Lucy.
Du har ikke det. Hvorfor ikke?
Jeg ville det, men...
Jeg innså at hvis hun overlever, så blir jeg aldri født.
Så du skal bare la henne bli drept?
Hørte du meg?
- Hvis hun lever, forsvinner jeg. - Jeg kan ikke bare la henne dø.
Fordi du er forelsket i henne?
- Dette handler ikke om meg. - Vær så snill.
Dette er komplisert.
Vi er søstre.
Hei.
Det er noe jeg må si.
Så hvis jeg dør, får du leve.
Og hvis jeg overlever... eksisterer du ikke.
Virker slik.
For å være ærlig... har jeg egentlig aldri eksistert.
Det føltes alltid som livet mitt ble definert av din død.
Da du døde, etterlot du et hull i livene våre...
...som mor og far prøvde å fikse med meg.
Jeg kjente deg aldri.
Men det gjør jeg nå.
Og jeg skjønner det.
Hadde jeg mistet deg...
...ville livet mitt også blitt ødelagt.
Det er greit å ville leve, Lucy.
Jeg vet ikke hva som vil skje... med meg.
Ingen gjør det.
Men jeg vil ikke ha en fremtid uten deg.
Du må gjøre alt du ønsker.
Du må leve.
Jeg har en plan for å redde deg i kveld, men du må stole på meg.
Ok.
KUN AUTORISERT PERSONELL
Hei.
- Du kom. - Det var planen, ikke sant?
Jeg er lei for det. Jeg var egoistisk.
Jeg forstår. Jeg vil ikke miste noen av dere.
La oss stjele antimaterie.
VÅRFLØRT
Kommer du?
- La oss feste. - Kom igjen!
Ja!
Du tror vi kan redde Summer og få deg hjem?
Om vi følger planen og dreper slakteren.
Helvete.
Gjem deg!
DJ!
Bare en sikkerhetsvakt.
Brian, Val...
Hvil i fred. Denne festen er for dere.
For et langt liv!
- Skål. - Hev koppene!
Hei, det er sangen vår.
Jeg burde gjort det for lengst.
Jeg elsker deg.
- Det vil jeg at du skal huske. - Hvorfor høres det ut som et siste farvel?
- Jeg er lei for det. - Summer.
- Kom igjen. Vi må gå. - Vent litt.
- Ja? - Hvorfor vil du plutselig redde Summer?
Jeg ble kjent med henne. Hele livet mitt var hun bare
en jeg aldri kunne leve opp til, og nå er hun søsteren min.
På ordentlig.
Og jeg må prøve.
Der er du.
Quinn.
Hva i...
Lucy?
- Slakteren har vært her. - Han trenger antimaterie.
Maskinen er hans.
Han er fra fremtiden.
Han er ett skritt foran oss.
Nei, det er han ikke.
For jeg er også fra fremtiden.
Det er her jeg dør.
- Lyktes vi? Er han død? - Summer.
Summer!
Det virket! Hun er i live!
Hei. Går det bra?
Kom igjen! Inn i bilen!
- Kom igjen! - Ja da.
Hopp inn! Kom igjen! Tenk at planen funket!
- Han beveger på seg. - Hva?
- Han beveger på seg! - Quinn.
- Du må kjøre over ham. - Drep ham! Skynd deg!
- Drep ham! - Den sitter fast!
Folkens?
Quinn.
Herregud.
- Quinn? - Det er meg.
Sett den i revers! Få oss vekk!
Gassen i bånn. Kjør!
- Til tidsmaskinen. - Den er i garasjen.
- Han vet hvor jeg bor. - Det er poenget.
Vent, Lucy.
Jeg kommer aldri til å bli det monsteret. Jeg lover. Du må tro meg.
Det gjør jeg.
Du må distrahere ham mens jeg starter tidsmaskinen.
Folkens?
Han er her.
LADER OPP
Hei, folkens.
Hva skjer?
- Hva skjedde med deg? - Mener du ikke "med oss"?
- Nei. - Vi er samme person, kompis.
Det var mange ting.
Alle så ned på meg. Ingen brydde seg. De behandlet meg som dritt.
Og så skjedde det med elven.
Å, elven.
De kastet deg oppi.
Og Summer lo mens du skrek.
- Det skjedde aldri. - Jo, i min tidslinje. Så ble det verre.
- Hun gjorde ting verre! - Hva i helvete snakker du om?
Du!
Husker du brevet mitt?
Jeg delte følelsene mine.
BEHOLDER GODKJENT
Og du fortalte meg... at du aldri kunne elske oss slik.
Fordi du... er patetisk!
- Nei. - Jeg ville rømme.
Så jeg la en plan.
Drepe Summer og alle hennes nærmeste venner,
for deretter å forsvinne gjennom tid.
Du får ikke drepe meg på grunn av avslaget.
Du.
- Hvis jeg dør, så dør du, ikke sant? - Du vil oppdage at det ikke funker slik.
LADER OPP... LADET
Noe regnet du ikke med da du drepte Summer.
Du skapte meg.
- Få henne ut herfra! - Løp!
Du begynner virkelig å gå meg på nervene.
Kom igjen.
Dette skal jeg nyte.
Det nøt du neppe like mye som jeg.
Jeg likte å ha en søster. Jeg fikk aldri sagt det.
Men slakteren er borte.
Lucy også.
Nei.
Lucy!
Jeg kom tilbake.
Og slakteren er død.
Men hva med deg? Hva med livet ditt, fremtiden din?
Jeg kom tilbake til 2024 og begynte å tenke at jeg kanskje hører hjemme her.
Med deg.
Du hører hjemme her. Dette er fremtiden din.
Så du drepte slakteren og reiste rett tilbake?
Jeg kan ha dratt hjem for å se om noe hadde endret seg.
- Ok. Og? - Foreldrene mine ante ikke hvem jeg var.
- Fortell alt. - La oss bare si du ikke har en ektemann.
Kjære NASA, takk for plassen i praktikantprogrammet for 2003.
Min personlige uttalelse finner dere under.
HER KOMMER DEN.
Det viktigste jeg har lært i livet, er å dra nytte av nåtiden.
I oppveksten følte jeg meg fanget. At jeg levde i fortidens skygge.
Jeg skulle ta kontroll over fremtiden min, men fremtiden er ikke garantert.
Ett øyeblikk i rom og tid kan endre livet. Du kan miste alt du elsker på et blunk,
eller du kan få en ny bestevenn ved å gi noen en sjanse.
Vennene mine har lært meg
at vi ikke bør angre så mye på fortiden eller uroe oss så mye for fremtiden.
For nåtiden.
Det eneste øyeblikket som er verdt å kjempe for, er det som er nå.
- Skål. - Skål.
Livet er kort. Vi kan bare nyte øyeblikket og klemme dem vi er glad i.
Den tiden... er nå.
Jeg har drømt om en lillesøster.
- Jeg er helt klart storesøsteren. - Jeg er eldre.
Aldri i livet. Jeg ble født 20 år før deg.
- Se på oss. Jeg er åpenbart større. - Nei.
Tekst: Rune Kinn Anjum