Pomoc! Zdrháme! Běžte!
Do prdele.
HESSDALEN BYL NAPROSTO OBYČEJNÉ NORSKÉ HORSKÉ ÚDOLÍ,
DOKUD JEHO OBYVATELÉ NEOBJEVILI NA NEBI NEVYSVĚTLITELNÁ SVĚTLA.
Bože můj!
Nahrávám to, mám to natočené!
VĚDCI Z CELÉHO SVĚTA ÚDOLÍ PROHLEDÁVALI,
ALE SVĚTLA ZŮSTÁVAJÍ ZÁHADOU…
NETFLIX UVÁDÍ
Jsem Stine Lyongo. Momentálně vedu Hessdalenskou observatoř…
Stine, to je skvělé.
Jen si říkám…
Něco tomu chybí.
- Jo. - Chce to víc…
Jsem první žena ve funkci správce observatoře.
Je to zajímavější úhel?
Úhel! Máme špatný úhel, takže ho změníme.
Věda tady v Hessdalenu zažívá úpadek.
- Naopak. Jsme epicentrem… - Ale internetem koluje spousta teorií.
Mimo jiné o mimozemšťanech. Kterou máš nejradši, Stine?
Teorie bioluminiscenčních mikroorganizmů…
Super. Panebože! To je vzrušující!
Dívejte se dál a každý týden se naučte něco nového se Smartweek.
Použijte promo kód TajemnaLady20, bez merez.
Bude to super.
Tak jo. Jsme uvnitř jeskyně…
Půjdeme tudy.
Takže jdeme tudy. Jo, to je… Už jdu.
Velmi vzrušující.
To je zvláštní.
Co? Co je zvláštní?
Do háje. Podrž to.
Tak jo. Jo, tohle je nějaká skála…
Co to je?
Sakra.
Lajkujte a odebírejte můj kanál.
Tajemná Lady je na stopě velké záhadě.
Možná bychom měly…
jít dál.
No, lidi, našly jsme nějakou…
síň.
Co to sakra je?
Je to čím dál lepší.
Zelený sliz. Je to nějaký zelený sliz.
Je to…
Mohl by to být pavouk.
Co je? Stine?
Haló? Hej!
Dobře, kolik prstů?
Pět. Dobře. Moc dobře.
Panebože. Tak jo.
Tak jo, lidi. Tohle je záhada jako blázen. Nechápu, co se děje.
Stine?
- Bum! - Máš můj…
Jejda. Pro tebe. Gratuluju.
- Nazdar. - Čau šéfe.
Tak proč jste dnes tady, Kaspere Kiellande?
No… Protože, jak vidíte, jsem… výjimečný.
Poznáte převrat, když ho vidíte.
Sakra! Do prdele! Pardon.
Do prdele. Převrat? Převrat.
Poznáte výhodný obchod, když… Ne, nepoznáte výhodný obchod.
Zdravím.
Převrat. Okupace. Anexe.
Revoluce by mohla fungovat.
Protože poznáte mistrovské dílo, když ho vídíte… Moc pištím.
A já vám nabízím investiční příležitost.
- Tady to máš. Dvakrát proražené. - Nádhera. Díky.
Zelený čaj. Agávový sirup.
- Skvělý systém. - Bude to perfektní.
- Bude. Naprosto dokonalé. - To jo.
- Máš něco na srdci? - Ne, nemůžu to říct… Dobře.
- Ještě něco bude perfektní. - Ano?
Tvoje rozlučka se svobodou.
Zítra tě vyzvedne auto a pojedeme na chatu do…
Hessdalenu.
Cože?
Deskovky, kámoši, zpěv, vylomeniny, kvíz…
- Zítra? Takže… - Ano, zůstaneme celý víkend.
Budeš nadšený. Jezdím tam každé léto.
Znáš Hessdalenská světla? Je to trochu…
- Hessdalenská světla. - Jo.
Třeba tu záhadu vyřešíme. Kdo ví?
- Jak je, chlapi? - Ahoj!
- Ahoj Pelle. - Ahoj.
- O čem je řeč? - O jeho rozlučce se svobodou.
- Co? - No jo! Už se těším.
Tenhle víkend nemůžu, Audune. Nemůžu.
Ne. Vážně? To je škoda. Takže pojedeme jen my dva?
Kolik let o tenhle obchod usiluju?
- Šest.
Nemůžu se do toho všeho jet opít.
Je to skvělý nápad. Líbí se mi.
Ale tohle je poprvé, co něco dělám sám za sebe.
- Kasper Kielland mi může změnit život… - To je on.
Kasper Kielland.
Kdo to je?
- Sakra. Dobře, je to tu. - To dáš.
- Víme, že to zvládneš. - Puls. Teda!
- Dobrý? - To dáš.
Nandej mu to.
Tak jo, je čas někomu nakopat zadek.
Jak vidíte, nebo tedy uvidíte,
Sharpovy kvantitativní metody
obecně překonávají běžné investiční metody.
- Zvlášť když… - Jo, kámo.
Rychlá technická. Trochu jsme zabředli v detailech.
Mohl bys vytáhnout hlavu zpod kapoty ať vidíme celé auto?
Auto! Jasně, Kaspere Kiellande. Myslíte…
Není to jasné? Celek. Trochu víc údernosti, energie,
výrazu v obličeji, trochu života. Je to suché.
Jasně. Au. To je…
- No tak. - Otoč se, kámo.
- A zacpi si uši. - Tak jo.
- Kaspere. - Chci Toma Cruise.
Ne Rain Mana. Je trochu mimo.
- Počkej dvě minuty. - Deset sekund.
Pokračuj!
- Co? - Povídej!
Jasně. Energicky. Chcete energii, tady je.
- Bum! - Tak jo. Díky.
Nebo… Ještě jsem neskončil, ale možná to stačí?
- Mám jít za ním? - Co myslíš?
Jo, asi bych měl.
Pane Kiellande. Pardon.
- Zdravím. - Zase ty?
Chápu, že to bylo trochu základní…
- Velice. - Chtěl jsem vám říct…
Chápu. Respektuju, že chceš hrát s velkýma klukama.
Ale má to háček. Netuším, kdo sakra jsi.
Nemůžu ti svěřit svoje peníze.
- Ne. - Chápeš, jak by to bylo divný?
Ne, já…
Jakože PowerPoint? S tím jdi někam…
Víš, kdo byl na mém posledním jednání?
Poslouchejte.
Jo, Kygo. Pil s náma panáky.
Jeden za druhým. To ti pošimrá koule.
Protože je to zážitek.
- To je aspoň něco, ne jen vzduch. - Ne.
Nezahrávají si se mnou. Když si nezahrávají se mnou,
nezahrávají si s mými penězi.
- Jasný, Hermane? - Sebastian.
To jsem řekl. Nezahrávej si se mnou.
- Je to prosté. Sbohem. - Rozhodně.
Mám zážitek… pro vás.
- Audune? - Jak to šlo?
Musí to být nejlepší rozlučka na světě.
Jo!
Kurva…
Kurva. Do prdele.
Klid. Tak jak to šlo?
Šlo to skvěle.
Bylo to v pohodě.
- Dobře. - Úplně jsme si ne…
Ale ne, zlato.
Ne, je to v pohodě. Mám plán.
Představ si, jak klesá letadlo a narazí na turbulence…
- Turbulence. - A vítr. V pohodě.
- Mám plán. - Letadlový plán.
Jo, ale to… Josefine?
Co je to?
- Tohle? - Jo.
To… Pojď sem.
Tvoje máma přinesla nějaké věci.
Trochu inspirace na svatbu.
- Nic úchylnýho. - Kukuč!
- Ne. - A taky tohle.
Jasně. To jsou přesně ty věci, co nechci…
Jo, ale poslouchej.
Jejich jedinečná taktika „kolik je hodin?“
pomohla nejlepší přátelům Mikkelu Steggerovi a Sebastianu Borgnesovi…
To je kdo?
- To jsem já. - Ty.
…na mistrovství světa v laser game.
Proč o tom nevím? Kdo to je?
Kde je?
On…
Nejspíš pořád chodí hrát laser game.
On… Jo.
ROZLUČKA + AKTIVITY
Co to děláš?
Zapomněl jsem ti to říct. Rozlučka je už tenhle víkend.
- Co? - Jo.
- Tvoje rozlučka? - Jo.
Jo, zlato. To je přesně ono.
Tohle potřebuješ. Jeď, opij se, oslavuj, buď s přáteli.
- Jen si potřebuju utřídit myšlenky. - O čem?
O vlastní rozlučce?
Jo sepsat si nějaké nápady, naplánovat celý víkend.
Nechci žádná překvapení. Myslím, že…
Zkus si to taky užít.
Bude to zábava. Jistě. Skvělá zábava.
- Jo.
Tak jo.
Musí to být zábava. Mám plán, takže…
Musí to být zábava.
Kruci.
- Díval ses na ten seznam? - Jo.
Byly tam penisové balónky, želé panáky, tikka masala…
- Ano. - Už na to nemysli.
Klid. Já to zvládnu. Mám to promyšlené.
Všechno je připravené. Klid.
Chce pošimrat koule. To je to jediné, co řekl.
Vím, jak pošimrat koule.
Podívej se na tohle.
Umíš si představit, že by to nedokázalo cokoliv, co souvisí s koulema?
Představ…
Jen mi řekni, kde mám šimrat, a jdu na to.
Ale pošimrám ho.
- Během… - Přestaň na to myslet.
Nazdar.
Čau kluci!
- Pojď sem. - Ahoj.
- Rád tě vidím. - Ahoj.
- Ahoj Pelle. Znáš plán? - Jo, šéfe.
Budeme se s ním bavit, dokud se nám neupíše.
Cože? Ne, to je… Dobře, ne.
Nebo… Jsi celkem blízko. Kasper se musí bavit.
Jasný? Takže byste o mě mohli říct něco hezkého, aby si myslel…
- „On…“ - On.
- Rozhodně. - Jo, prosím.
Ano.
- Rozlučka na tři. - Jo.
- Raz, dva, tři. - Rozlučka.
Co? Ne…
RAKETA
Co?
Tohle je rozlučka se svobodou! Podívejte se na ně!
Banda kokotů, to poznám hned.
Jo. Kasper. Audun. Pelle.
- On se ještě někdo jmenuje Pelle? - Ano.
Super auto.
Děkuju.
Vyrobené na zakázku od A do Z. Ale to na tom není to nejlepší.
- To nejlepší je tady dole. - Aha.
Dole? Takže…
- Tady. Kámo. - Jo.
Jde o neskutečné spojení
brilantního inženýrství a kovu.
Za jediným účelem: natrhnout Tesle prdel!
Mrkejte. Kreténi!
Aktivuji kretény.
Cítím to pokaždé. To šimrání.
Nic takovýho nikdo jinej nemá.
- To je proudový kapacitátor? - Jo. Ruce pryč, dlouháne.
- Viděl jsem fotky. - Teď jsi ho viděl naživo.
Tak jsem si spravil náladu.
Obleč si to. Můj dárek k rozlučce.
- Pro mě? - Pro nikoho jiného.
- Nikdo jiný nedostal. - Dobře.
- To je milé. - Jo.
Tak jo. Panáky?
- Panáky? - Díky.
Panáky? Jste připravení?
Tak jo.
Vypadá to slibně, ne? Přinesl dárek a…
Mikkel?
- To musí být magnet na ženský. - Není to špatný. Tohle taky.
Ne.
Sebbe!
- Jo! - Kámo!
- Překvapení! - Jo. Rád tě vidím.
- Jo. - Podívej.
- Je medvěd. - No tak.
Hele, někdo tu je připravený na párty.
Jo, medvídek. To není špatný.
Hlavně ať ti v tom nepostaví.
- Jak to myslíš? - Jak tě to napadlo?
- Neznáte tu historku? - Myslím, že ne.
- Nevyprávěl jsem jim to. - Že ne?
- Ne, je to… - Je to vtipný…
Sebastianovi určitě stojí skvěle.
- Tak jo. - Tak nám to ukaž!
- Nebo tu historku? - Měli bychom jet.
- Myslím, že ji uslyšíme. - Ne, později.
Pojeď se mnou, budeš mi to vyprávět. Zajímá mě to.
- Dobře. - Nastup.
- Pojedu s ním. - Jasně.
- Tak zatím. - Jo.
- Takže Sebbe… - Ne.
Přepsal jsem pár starých hitů na večerní zpívání.
Proč jsi pozval Mikkela? Jak o něm víš?
- Josefine říkala… - Josefine?
To ti řekla Josefine?
Ten tvůj kámoš.
- Gratuluju. Je s ním sranda. - Jo.
No tak!
Fakt sranda.
Kurva.
- Hessdalen na tři. - Jo!
Hessdalen!
VÝPRAVY ZA UFO KAVÁRNA
Doufám, že ti to bude chutnat. Je to tradiční norské jídlo.
- Je to dobré. Moc dobré. - Jo?
- Co to je? - Říkáme tomu „raspeballer“.
Dalo by se to přeložit jako „chlupaté knedlíky“.
Stine?
Ale ne.
Pokračujeme k otázce 27.
Co je to jediné, co si Sebastian dává v McDonald’s?
Pelle?
Dvojitý hotdog v housce. V tortille. V housce.
- Co? - Kaspere?
McSuperpěst narvaná do prdele.
- Mikkeli? - Asi McFlurry.
A vybírá z něj žluté bonbóny.
- Jo! - Ne!
- Přesně tak. Ano. - Výborně.
Pokračujeme k otázce 28.
Dobře! Mám Ludo nebo bingo nebo co to hrajeme.
- Každý se musí napít. - To bych řekl.
- Možná je čas na nějakou hudbu. - Jo!
Udělal jsem playlist, kde každá písnička představuje
důležitý okamžik tvého dětství.
Ale ne. Vím přesně, co pustím.
- Co? - Měkouši. Tahle je pro tebe.
Kurva, jo! Měkouši! To je pecka! To je ono!
Tak jo.
- Víš, co dělám, když jsem smutný? - Kurva!
- Taky jsem občas smutný. - Cože?
Opravdu. Ale pak si nahlas řeknu…
Řeknu si: „Bíp bůp“.
- Bíp bůp? - Jo.
- Bíp bůp. - Jo, zkus to taky.
Pak to opakuju znovu a znovu, dokud ten smutek…
nezmizí.
- Ahoj Pelle! - Čau šéfe!
Chci ti něco ukázat.
Tak jo.
Můžu?
Jo. To je…
Koukni. Jen se podívej.
Přímo z Japonska. Ještě jsem neměl čas ji vyzkoušet.
Tohle je úplně jinej level.
Stačí to zapnout tady. Tady ten vypínač. Takhle.
Synchronizuje se s vestou a můžeš vyrazit.
Jo, podívej!
Jo, dobře. Takže pořád hraješ?
Hraju každý týden. Musím si držet formu.
Moji soupeři jsou čím dál mladší, ale…
- Mám určitou zodpovědnost. - Proč jsi to přinesl?
Myslel jsem, že si… zahrajeme pár kol.
- S klukama. - Nevím, jestli…
Bez parťáka to není ono.
Dobře. Mikkeli, můžeš… Můžeš pro mě něco udělat?
Jasně.
Mohl by ses trochu ovládat? A přestaň o mně vyprávět trapné historky.
Kasper mi teď pořád říká „měkouši“. To není…
Jsme tu všichni kámoši, ne?
- Kasper není kámoš. - Tak kdo to je?
Zapomeň na to. Prostě…
Můžeš si dát tenhle víkend pohov s Mikkelovou show? Aspoň trochu.
- Trochu uber. - Jasně.
- Dobře? - Jo, rozumím ti.
- Uberu. - Dobře.
Jsi zpátky! Tak co, pindíku?
POLICIE
Omlouvám se, že nemůžu dorazit, ale všechny pozdravuj.
Jo, už musím končit. Musím za Georgem.
Jo. Ahoj.
Vítejte v hessdalenských Výpravách za UFO.
Tak jo. Vyrážíme.
Pardon.
Co to s těma mladýma je? Zatracená UFO turistika.
Lístky si můžete koupit u pokladny.
- Ahoj. - Stavíš pevnost?
Jo, podívej se na tu krásu.
Ochranná mříž Flexi 2000 Super.
- Přes to se nikdo nedostane. - Ne.
Ale podívej se na sebe. Úplně záříš. Už to bude?
Nevolal jsi, abys zjistil, kdy porodím, že ne?
Ne. Nic strašnějšího jsi v životě neviděla.
- Barová skříň je pryč. - Sakra, že je pryč.
Tentokrát to přehnali.
Nemůžeš ze všeho, co se tu stane, vinit Gullhelovic kluky.
Nejde jen o mě. Kradou všude.
- V kempu ukradli sušičku. - Sušičku?
Ano. A taky vaflovač.
Snad si pamatuješ, že jsme se o tom s ostatními bavili.
Jo, pořád něco brebentíte.
- Proč si nevzali pivo? - To tu nechali na odvedení pozornosti.
Odvedení pozornosti? Zas tak chytří nejsou.
Bál jsem se, že mi ukradli novou vysílačku.
Koukám, že nejnovější model.
Možná není nejmladší, ale tahle vysílačka
přijímá veškerý signál z okruhu 50 kilometrů.
Víš, že je nezákonné poslouchat úřední vysílání?
Kvůli tomu ji nemám.
Haló? Hjørdis? Hjørdis, haló? Přepínám.
Tady Alfa 0–4. Alfo 3–1, musíš používat krycí označení.
Cvičili jsme to. Přepínám.
Jo, promiň. Alfa, Alfa, volá Alfa. Přepínám.
Co potřebuješ, Benjamine?
Jo, mám tu několik stížností sousedů na Gullhelovic kluky.
Jo. Vidíš?
Možná bych se na to měl podívat. Skoro…
Jo, to bude fajn. Bude to dobrá praxe.
Udělej to a máš volno. Přepínám.
Děku…
Co to kurva je?
Jo, zákazníci tu fotku milujou.
Lidem se líbí ta světýlka.
Říkám: „To je moje dcera. Není rozkošná?“
Ten úsměv mi denně zvedá náladu.
Ale opravdu mi zvedá náladu.
No jo. Babinec má zasedání?
- Sakra, Myšáku Mikkeli. - Kasp-Meistere.
Jo!
Kasp. Kasp na… Kaspy. Počkej…
- To je trochu moc. - Můžeme…
- Už to bude? - Sebíku!
To bylo divoký.
Umí ty nejlepší placáky. Pořádně to pleskne.
Dobře, slečinky. Co ujetýho budeme dělat dneska?
- Všechno vám řeknu. - Jo.
Domluvil jsem nám soukromou prohlídku…
v…
Hessdalenské observatoři.
Hessdalenská observatoř.
Co je to za observatoř, Audune?
V údolí už roky pozorují nevysvětlitelná světla.
- Neznáte Hessdalenský fenomén? - Mimozemšťani?
Co?
Jo, to… To je trochu zjednodušené.
Ano, zdá se, že se ta světla pohybují cíleně,
ale může to mít různé příčiny.
Stine Lyongo, vedoucí výzkumu, má zábavnou teorii,
ke které se nejvíc přikláním.
Bioluminiscenční reakce. Vysvětluje to absenci měřitelné masy.
Takže to není…
Jo, to je… Vážně jsi nás dostal, Audune.
To je… Můžeme si promluvit? Venku? Na minutku?
- Jen my. - Jo.
Co to děláš? Co ten seznam? Kde jsou penisový balónky?
Želé panáky? Výprava za ufonama? Co se děje?
Ne, nejde o UFO. Jen klid. Tohle je čistá věda.
- Dobře. - Bude se ti to líbit.
Tahle párty není o mně.
Slíbil jsem Kasperovi pošimrat koule.
Říkal jsi, že mu je pošimráš.
Musíme vymyslet něco drastickýho,
nebo nasedne do svýho vzácnýho super auta a odjede. A budu v prdeli.
- Promiň… - Ne, v pohodě.
Jen musíme vymyslet něco zábavnýho. Něco víc macho. Něco…
Paintball! Co si zahrát paintball?
- Jo, to není špatný! - Plánuju to nějakou dobu.
Paintball. Pamatuju si, jak jsem jednou hrál paintball.
Jo.
Tak jo, pojedeme?
To je ono, Měkouši.
Selhání systému.
- Kurva! - Co se to děje?
Co to bylo?
- Ty sráči zasranej! - Ne.
Super auto. Krám je to!
Tak jo.
Nestabilní.
- V pohodě? Co… - Jestli jsem v pohodě?
- Ne… - Vážně se ptáš?
- Blbá otázka. - Jo.
Víš, kolik to stálo? Do prdele!
- Spoustu peněz. Stojí to hodně… - Z druhé strany…
Co se to sakra stalo?
- Chtěl jsi udělat něco drastického. - Jo.
Kurva.
Vypadá to tu jako v Živých mrtvých.
Haló? Naše parta by si chtěla zahrát.
Chceme hrát paintball.
Nejsme daleko od observatoře, pořád můžeme…
- Hele. - Ale to nikdo nechce.
Tak prostě začneme. Někdo přijde.
- Jo. - Mají to tu otevřené.
Nejdřív zaplatíme, ne?
- A jsi uvnitř, super. - Kasperáku.
- Sebbe! - Jo. Sakra.
Promiň. Není dost zbraní pro všechny.
V pořádku. Jen hrajte. Bolest mi nedělá dobře.
Jejda! Sakra.
Teda! Jsem v pořádku.
- V pohodě? - Jo, sranda.
- Chápu, proč jsi to udělal. - Ví někdo, jak se to hraje?
Není to stejné, ale se Sebem jsme mistři Evropy v laser game.
- Už je to dávno. - Děláš si srandu?
- Přirození talenti. - Jo…
- Co? - Jo, pravda.
- Přesně tak. - Jo.
To je už dávno. Zahrajeme si? Začneme…
- Ty a já versus Kasper a Audun? - Ne národní tým proti zbytku.
- Můžeme se rozpočítat. - Jsme snad na školním výletě?
Vyberu si všechny mobily, abychom se mohli soustředit na zábavu.
- Tohle je super. - Kryj mě, zaútočím na ně zprava.
A co já? Taky chci útočit.
Udělám si svoje, pak si promluvíme. Jo?
Ne, nemyslel jsem…
Do prdele. Takže začínám od nuly. Nebo jsem vypadl?
Jo.
- Zastřelil jsem Kaspera. - Cože?
Nechtěl jsem. Prostě jsem vystřelil. Dělo se toho tolik…
Panebože… Audune! Co…
Do prdele s tím!
Dobře, musíme zastřelit Mikkela, pak to zkusíme znovu.
Příště nech Kaspera, ať tě zastřelí.
- Sedni si. - Bože můj.
Nesahej na mě. Posaď se, kde jsi byl. Přesně tak.
Tak jo, jdeme na to.
Tohle jsi měl udělat! Schovat se.
Jak může střílet na nás oba?
Je to záludnej šmejd. Nemá strategii.
Vezmi to bokem, sejdeme se u jámy.
- Co? - Prostě střílej, já poběžím.
Tak jo.
Poběž!
Do prdele.
- Myslím, že jsem někoho střelil. - To máš!
- Ne, asi jsem někoho fakt střelil. - Co?
Do prdele. Sakra.
- Proč jsi to udělal, Měkouši? - Myslel jsem, že je to Mikkel.
- Mám odbarvený páčo? - Svítilo mi do očí!
- To muselo být hodně ostré světlo. - Je mrtvý?
- Z barvy neumře. - Z oka to jde do mozku.
- Trefils ho do oka? - Není mrtvý!
Hele, dýchá. Nebo…
Sakra.
Ani tě neznám!
Jó, ty sráči!
Sakra, chtěl mě dostat!
- V pořádku, Pelle? - Jo, v pohodě.
- To je nějaký zombie! - Bude za mě zombie?
Zombie neexistujou.
- Tak vysvětli ty zářící oči. - Možná odlesk.
Odlesk? Jako vážně? Kaspere, podpoř mě.
- Pelle! Tys to viděl. - S mým tělem se něco děje.
Bylo to něco divnýho.
Vrátíme se na chatu a nebudeme o tom mluvit. Tohle se nestalo.
Tohle se nestalo.
Celý den jsme byli na chatě.
Byli jsme tam…
Proč mluvím anglicky?
- Aha. - Co se děje?
Nestartuje to. Pelle, musím něco zmáčknout?
- Jen otoč klíčem. - To obvykle stačí.
Jo, to nefunguje. Pelle, kde je motor?
- Tak jo… - Co se děje?
Motor je pryč.
Jo. To dává smysl.
- Jak to dává smysl? - Auto bez motoru nenastartuje.
Nemohl zmizet. Váží tunu.
To mi stačí, Měkouši. Byla to skvělá rozlučka.
Nebo pokus o ni. Dej mi telefon, zavolám si taxi,
tohle už nedávám. Telefon.
Jo, je pryč.
Cože? Pryč? Jak to do prdele myslíš?
V té krabici s telefony zůstaly jen kryty.
Ne.
Kurva. Audune, říkal jsi, že je tu poblíž Hessdalenská observatoř.
Ano, tamhle.
Dobře, tak půjdeme tam, je to blíž než na chatu.
Mojí prioritou je postarat se o tebe, o vás všechny samozřejmě.
Ale ty jsi pro mě nejdůle…
- Mlč, Měkouši! Priority. - A ty pro mě.
Nejdůležitější teď je odsud vypadnout.
- Rozhodně. - Tak jo.
Počkat. Nepůjdu tím lesem beze zbraně.
Copak to tu máme?
Jasně. To nám pomůže. Tak jo.
Viděl jsem profil tvého táty v Dagens Næringsliv.
Fakt působivé. Oni, a ty taky, asi děláte něco fakt dobře.
- Jo. Já taky? - Jo. Myslím, že jo.
- Musíš být se správnými lidmi. - Jo.
- To je hlavní. Je to základ. - Jak to? Jak…
Jsou dva typy lidí. Tohle si zapiš.
Jedni jsou cukroví, druzí zelenina. Například Mikkel.
- Ten je cukrová vata. Rozumíš? - Myslel jsem, že máš Mikkela rád.
Miluju cukrovou vatu. Mohl bych se v ní koupat. Mohl bych ji píchat.
- Nerozumím… - Některý lidi jsou jako cukrová vata.
Bez živin, ale lahodný.
Můžeš je požvýkat a vyplivnout. Rozumíš?
Klíčové je, že pokud chceš být velký a silný medvěd,
potřebuješ vyváženou stravu.
Jo. Protože jsi to, co jíš.
- Správně, Měkouši! Teď jsi na to kápl! - Jo, jasně.
- Ale nemůžeme jíst jen vařené brambory. - Ne.
- Co potřebujeme? - Vývar.
- Koření. - Koření. Rozhodně. Umím být pikantní.
Jo, ale nechceme dávat koření do cukrové vaty, že?
Jo…
Jsme tady.
Hlava na hlavě, Měkouši.
Ale měli jsme mít prohlídku, takže někdo musí přijít.
- Já to nechápu. - Proboha. To může trvat věčnost.
Takže se tam vloupáme?
Když nic nevezmeme a nerozbijeme, není to technicky vloupání.
Jo, to má logiku.
HESSDALENSKÁ OBSERVATOŘ
Podívejte. Otevřeli nám. Kdo jde se mnou? Kaspere?
Ne, Kasper nejde. Ale Měkouš je celý žhavý.
- Jistě. Rozhodně. Já… - Tohle si vezmu, aby měl Pelle ochranu.
Perfektní. Hlídejte venku, my zkontrolujeme vnitřek.
- Jo. - Dejte vědět, kdyby se někdo objevil.
Počkej. Co máš v plánu? Máš vůbec nějaký plán?
Najdeme telefon. Zavoláme pomoc. A…
- To je… To není blbej plán. - Ne.
Ale buď opatrný. Nevíme, co tu je.
Nebuď posera. Už nejsme děti.
Právě jsem měl déjà vu.
A jaký. Pamatuješ na kvalifikaci na šampionát v Helsinkách?
- Jo. - To bylo super!
Mikkeli. Můžeš přestat být…
cukrová vata? Na dvě vteřiny?
Musíme se soustředit.
Cukrová vata?
Je to vlastně fascinující.
Tohle byl ve své době největší stavební projekt v Trøndelag.
Nejen, že tu pozorovali ten fenomén.
Tou kupolí prochází veškerá telekomunikace tohohle údolí.
Fascinující. To si budu pamatovat. Už mi nic neříkej.
Co je tohle za místo?
- Zkus najít nějaký telefon nebo… - Jo.
- Neměl by Pelle taky jednu mít? - Co? Tohle?
Ne, to je v pohodě.
- V pohodě. - Říká, že v pohodě, takže asi nechce.
- Hele, můžeme… - Počkáme, kdo vystoupí.
Je to hluchý.
S tímhle by se možná dalo komunikovat. Myslíš, že to… Ne.
Je to vypnutý. Nefunguje to.
Co to je?
Světelný fenomén, o kterém mluvil Audun.
To je Stine Lyongo.
Můžeš nám to říct, nemusíš to na ni volat.
- Bingo. Telefon. - Co? Jo.
Nechtěli jsme se vloupat. „Když nic nerozbijeme, nevloupáme se.“
Myslím, že v pohodě.
- Hessdalenská policie. - Zdravím. Tady Mikkel Stegger.
Jsme v lese, v observatoři.
V observatoři? S čím vám můžu pomoct? Ztratilo se tam taky něco?
Ne, na někoho jsme narazili.
Nevím, jestli to byl mimozemšťan nebo něco nadpřirozeného.
Mimozemšťan? Nepovídejte.
Jo, bylo to šílený. Svítily mu oči. Bylo to šílený!
Tak jo. Haló. Na ty oči zapomeňte.
Tady můj kamarád se snaží říct…
Promiňte.
Kolik takových blbců tam teď máte?
- Dejte mi Stine. - Stine?
Není tady.
- To je ten z paintballu? - Co tu dělá?
Ten chlap s tím ohavným hárem.
- Jak to může mít na hlavě? - Musíme je varovat.
Ne, musíme zůstat tady a držet hubu.
Už mě nebaví poslouchat o Marťanech v Hessdalen.
- Novinka: Neexistujou. Přestaňte. - Ne!
- Musíme jim dát znamení. - Ne, zůstaneme tady.
- Co to bylo? - Podělal jsem to.
- Kurva. - Co?
- Návštěva. - Dorazila pomoc?
- Ne, ten chlap, cos ho střelil. - Nebylo to schválně!
- Svítilo mi do očí a… - Přišel se pomstít.
- Do prdele. - Do háje.
Schováme se tady.
Je to zamčený. Zkus něco jinýho.
- No tak, běž! - Počkej, nejsem…
- Promiň. - Do prdele, Mikkeli…
Hoď ho do sklepa k ostatním.
Co to kurva bylo?
Co to kurva je?
Bylo to mrtvé, že jo?
Myslím, že ano.
- Běž to zkontrolovat. - Schovej se!
- Kam jako? Nebudu tu s mrtvolou. - Zkus vypadat mrtvě.
- Ne! - Zkus to!
Kurva!
Posral ses?
Je tu jen krysa.
- Zkontroloval jsi chatu? - Jo. Byla úplně prázdná.
Díval ses ještě někam?
Záleží na tom? Je z čeho vybírat.
Spoj se s ostatními. Někdo je musel vidět.
Do hajzlu.
Byli na paintballu, jednoho našeho zmlátili a utekli.
Uzavři údolí. Najdi je!
Sebe?
Co to do prdele bylo?
- Co se to děje? - Utíkají?
Mají slabé nohy. Co se děje?
- Co se stalo? - Byl tam ten chlap z paintballu.
Zářily mu oči, jak jsem říkal. Je to rozhodně nějakej mimozemšťan.
- Žádný zombie? - Ne.
Tak jo, to je trochu moc. Proč by sem chodili?
- Já nevím. - Ne.
Vážně. Jako by komunikovali nějak telepaticky.
- Jo, divný. - Bylo to… divný.
Sebe, tys to viděl. Řekni. Řekni, co se stalo.
- Ne, nic takového jsem neviděl. - Ne.
Cože?
Zavolali jsme policii, ale mluvil o mimozemšťanech, takže nepřijdou.
Musíme pokračovat pěšky a doufat, že najdeme pomoc.
Tak jo.
- Co to mělo znamenat? - Nekaz to.
Pořád to můžeme zachránit. Slíbil jsem Kasperovi zážitek.
- Prostě… - O čem to mluvíš?
Ne! Zachovejme chladnou hlavu a pokračujme. Prosím.
Snad nechceš pokračovat v rozlučce, když jsi viděl sklep plný mrtvol?
- Cože? Mrtvoly? - Jo, mrtví lidi.
Vím, co je mrtvola. O čem to mluví?
Audune. Ty o tom něco víš.
- Nechci nikomu stranit… - Bože.
Měkouši. Sklep plný mrtvol?
- Ne! - Ne?
- Nebyl plný mrtvol. - Z půlky plný? Trochu plný?
- Ano. - Ano?
- Co se to tady děje? - Jsou to mimozemšťani!
Drž hubu, cukrová vato, tohle je ujetý.
- Teď se baví dospělí. - Lidi…
Kdyby mě pokousal mimozemšťan, jak to funguje?
- Stane se ze mě mimozemšťan? - Ne.
Ahoj Stine. Nevím, co se stalo. Motor prostě chcípl.
Podívám se na to. V motorech se vyznám.
To je skvělé. Lidi, nastupte zpátky do autobusu. Pojďte!
- Musíme jim pomoct. - Ne, počkej!
Co to sakra je?
- Co to kurva bylo? - Mimozemšťani.
Do hajzlu. Co jsem vám říkal? Mimozemšťani.
To je teď trochu velké sousto, Mikkeli.
- Právě jsem měl déjà vu. - Ne, to je něco jiného, Pelle.
Bože můj.
Napravo.
- Tam taky! - Kolik jich je?
- Rozumí mu někdo? - Ne. Asi nějaká vidláčtina.
Nerozumíme vaší řeči.
Hej! Už ani krok!
Ustřelím ti péro!
Na pozice. Audun vpravo. Kasper vlevo.
- Kruci! - Čekejte.
Čekejte.
Vraťte se! Tak jo, Audune. Střílej!
Jo, zdrháme! Poběž!
Kurva.
Ano!
Tak jo.
Jsou to mimozemšťani.
Tak jo.
Tak jo. Zdrháme!
Poslední číslo je osm. Jeden člověk má sedm správných čísel.
Jedenáct. Další číslo je jedenáct.
To je divný. Čtyři kávovary.
Byli to mimozemšťani. Nevěřila jste nám, ale je to tak.
Zdravím. Dobrý den. Dobré odpoledne.
Vím, že to zní úplně šíleně, ale je to pravda.
- To celé. - Jo, je to pravda.
Vy jste ti, co sem dnes volali, že?
A děje se to v observatoři?
Ano. Všude.
Nejdřív na paintballu, pak v observatoři,
a pak v lese. V lese dokonce dvakrát. Všechno je to pravda.
- Je to vesmírná invaze! - Paintball? Paintball u Gullhellů?
- Ano. - Byl tam některý z dvojčat?
- Dvojčata. Jsou dvojčata. - Jasně.
Vypadal jako ten, co jsme ho zmlátili.
- Zmlátili? - Když ho Sebastian střelil barvou.
- Svítilo mi do očí… - Přeskočilo mu.
Napadl nás a byl vzteky bez sebe. Úplná bestie.
Vzteky bez sebe. Bestie. Rozuměla jsem tomu správně?
- Ano. - Ne.
- Vy si to… - Přesně.
- Ona si to píše. - Přesně tak.
Slyším vás, i když šeptáte. Posaďte se.
Vím, že život může být těžký.
- Ano. - Ale takhle to nejde, hoši.
Drogy jsou černá díra.
Halucinace. Ztráta smyslu pro realitu.
Ne, to jste vedle.
Neděláme si srandu! To, co se tu děje, je šílený.
To ta Hessdalenská světla, ten šílený fenomén v tomhle městě.
Nemáme status města. Jsme jen údolí.
Mám nápad. Zavolám kolegovi.
Měl namířeno ke Gullhellům, tak zjistím, co viděl.
Jo. Počkejte. Možná bychom to neměli dělat.
Co když je posedlý?
O tom vážně pochybuju.
- Co je? - Zkouším, jestli je posedlá.
Je těhotná. Nevíš, co to udělá s dítětem.
- Alfo 3–1, tady Alfa 0–4. Přepínám. - Afa 3–1, slyším. Přepínám.
Teda.
Mám tady nějaký týpky, co tvrdí, že zmlátili a střelili jednoho Gullhellu
paintballovou pistolí. Odpovídá to tomu, co jsi prověřoval?
- Tohle jsou následky… - Jsou…
Technicky vzato, jsou ozbrojení.
Tak nějak. Přepínám.
To budou oni. Zadržíš je, dokud se tam nedostanu? Přepínám.
Kdybys byl mimozemšťan, vybouchl bys.
Jo, to zvládnu. Přepínám a končím.
Nic se nestane, když nejsi mimozemšťan!
Ale tohle…To…
Dal by si někdo kakao?
Tamhle. Tady to je, hoši. Dejte si sušenky a kakao.
- Tudy? - Jo.
To je…
Hej. Co to má znamenat?
Pardon. Musíte tu zůstat. Kolega je na cestě.
- Promluvíme si, až přijde. - Můžeme si dát to kakao?
Nechci být sám v lese. Ne.
Kurva!
- Jdou po tobě? - Ne, myslím, že ne.
Sakra, Audune. Měli zelené oči.
Oči jim zářili zeleně. Říkals, že mimozemšťani neexistujou.
Říkal jsem, že není důvod na ně věřit.
Ale jo, tohle bylo divný.
Ale mohl to být parazit jako… Co?
Pojďme se dát dohromady a neztrácet hlavu.
- Budeme se držet při zemi. - Ano.
Aby nás neviděli.
Bože. Dobře. Tak půjdeme… tudy.
Ne!
- Ne! - Do prdele! Pomoc!
Kšá!
Do prdele! Do hajzlu!
- Myslíš, že ostatní utekli? - Nevím. Možná. Doufám, že jo.
Co to děláš?
Snažím se vyladit nastavení. Zvýšit intenzitu paprsku.
Co?
Ta tvoje hra na akčního hrdinu. Copak tě to nikdy neomrzí?
Ne, jen se snažím vypořádat s tím, co se děje.
A co myslíš, že se stane?
Budeš tu pobíhat jako John Wick?
Ne.
Já nevím, Sebe. Možná jo. Možná budeme muset.
Jakmile se ukážeš, je ze mě „Měkouš“ a nastane…
Vesmírná invaze? Za to podle tebe můžu taky já?
Aspoň si to tak neužívej.
Zamysli se nad tím, jo?
Všechno, co jsme se v laser game naučili, teď můžeme využít proti vesmírné invazi.
Patnáctiletý Seb by se štěstím počůral.
Proč jsi tou dobou tak posedlý?
Nejsem tím posedlý. Co máš za problém?
Přišel jsem slavit se starým kámošem. Zavzpomínat a pobavit se.
Ohlédnout se. Viděl jsi někdy někoho tak nevrlýho?
Jasně, že jsem nevrlej!
Víš, jak je vzácný, aby se Kasper účastnil něčeho takovýho?
Potřeboval jsem jen udělat dojem.
Ale ne. Přijdeš si ty. Zasranej Mikkel Stegger. Fakt skvělý.
To si děláš srandu.
- Cože? - To všechno kvůli Kasperovi?
Celý tenhle víkend je o práci?
Omlouvám se, že se jednou snažím
být středem svého života, místo abych tu běhal
jako podělanej učitel ze školky.
Pěkný. Víš co? Je to úžasný. Žiju svůj sen.
Každý den můžu hrát laser game, jak dlouho chci.
Kuš. Můžu mít všechno, míchat barvy. Nestojí mě to ani korunu.
Vzhlíží ke mně a mají rádi takového, jaký jsem.
Viděl jsem tvůj Facebook. Byl jsi na Prebenových narozkách.
- A co? Super oslava. - Je mu 12!
Jo, je mu 12 a je to frajer!
Preben je super. Žije v přítomnosti a miluje život.
Mohl by ses od něj učit.
Přijde ti dospělé lézt někomu na vlastní rozlučce do zadku?
Zadky mi nevadí.
Kdyby měl Kasper tři zadky,
srovnal bych si je do řady a do jednoho po druhým…
Kdybys mě na tři sekundy přestal zastiňovat…
Co ti zastiňuju? Možná tak tu nejhorší rozlučku na světě.
Běž do prdele. Stejně tě tu nikdo nechce.
Kromě tvé přítelkyně, která mě prosila, abych přijel.
Protože ví, že to v hlavě nemáš v pořádku.
- Víš co? Jdi do prdele! - Až po tobě, ty krysí ksichte!
Můj kolega je zpátky, takže můžete ven, jestli je to v pohodě.
- Je vaše povinnost je chytit. - Tvoje povinnost…
Sakra, to jsou oni. To oni mě napadli!
- Počkejte chvíli. - Zpátky! Zpátky!
Takže se uklidníme a vy dva půjdete se mnou a…
Už zase?
Co proti mě máš?
Tak jo, Joe Exoticu. Jen klid.
Kurva.
- Co se to tu děje? - Já to říkal.
Jo, ty nesmysly o UFO a světlech a tak?
Jo.
Říkali jste, že vás honily příšery.
Lidi na světla reagují různě.
- Nemáme to zmapované. - Ale já jsem normální.
- Kurva! - Můžeš toho střílení nechat?
Chci ho vyslechnout, tak se uklidni.
- Chceš ho umluvit k smrti? - Budu ho vyslýchat.
Budeš zticha. A ty taky.
Tohle je moje policejní stanice a já povedu výslech.
Máš to světlo… Je uvnitř?
- Jo. - …uvnitř sebe?
Ano.
Sakra.
To světlo uvnitř nás je…
intergalaktická signální světlice.
Kecy. Signální světlice nikoho nezabije, nedává to smysl.
- Světlicí můžeš někoho zabít. - Ne.
O to mi nešlo.
Jen říkám, že jestli chceš… Viděl jsem lidi světlice používat…
Jak to myslíš „zabít“?
Sklep observatoře byl plný mrtvol.
A to mi říkáš až teď?
- Mohl jsem to říct předtím. - Mohl?
- Byl jsem unavený… - Chudáčku.
Já žádnou výmluvu nemám.
- Komu voláte? - Policii.
- Vy jste policie. - Větší policii.
TRHAVINA
Do háje.
Nemám signál.
Sakra.
- Taky hluchý. - Cože?
- Skončili jste. - Díky, kámo.
Tak jo. Co budeme dělat?
Co…
Hjørdis…
- Polož to. - Hjørdis…
- Jsi to ty, Benjamine? - Ano.
Jak ti je?
Jak jsem se dostal na stanici?
Mluvili jsme spolu vysílačkou a…
- Šel jsem ke Gullhellům. - Neměla jsem tě tam posílat.
Byl jsi trochu…
mimo.
Mám to jako v mlze.
Stál jsem na hranici.
Zastavovali jsme auta z údolí. My…
Hjørdis. Všechny si je berou.
Všechny si je berou.
Kam nás vezete?
Myslím, že jedeme do kopce.
Proč mluvíš? Nikdo se tě na tvůj názor neptal.
Pitomče.
Jen se snaží pomoct.
Může si tu svou pomoc vzít, Audune,
a strčit si ji do prdele.
Protože je to jeho vina! Kdyby neřval jako na lesy,
nepodělal to a nepřitáhl k nám ty zelený šmejdy,
byli bychom v bezpečí. Všechno by bylo v pohodě.
Nemůže za to, že ho honili.
Do prdele!
- Jejda. - Teď jsme… Ne!
Já sám.
- Ty na mě nesahej. - To rozhodně ne.
- To bude… - To byla rána.
- Vzdávám to. Už nemůžu. - To bude dobrý.
Není to dobrý. Neříkej takový blbosti, nebude to dobrý.
Hele, dostaneme se z toho.
Že jo? Musíme, kvůli všem našim milovaným doma.
Kvůli tvému nejlepšímu kamarádovi, kvůli všem tvým kamarádům.
Nemám žádné přátele, Pelle.
Cože? Jistě že máš. Dva z nich sedí přímo tady.
To nic. Dostaneme tě odsud.
- Zažil jsem už horší věci. - Horší než tohle?
- To je sakra… - Všechno bude v pořádku.
Sebe. Mám tašku plnou věcí na laser game. Vesty, zbraně, všechno.
Je to v Pelleho autě. Pojďme se jim postavit.
Ale potřebujeme plán.
Musíme je zachránit. Musíme připustit,
že je třeba chytili a odvezli tam, kde se z nich stane… jeden z nich.
Jo.
Než zjistíme, kde jsou, nemůžeme dělat nic.
Tak jo.
Plán. Dobře.
Počkej.
Vymyslíme plán.
- Co je? - Tohle bylo zaznačené v observatoři.
To jsou staré doly. Je to blízko Gullhellovic paintballu.
Máš plán?
Mám nástin plánu. Máte tu nějaké místo, kde…
Já nevím.
Pevnost, místo s mřížemi nebo…
Něco takového?
Do háje…
Jo.
VÝPRAVY ZA UFO
Ahoj zlatíčko.
- Je v pohodě. - Díkybohu.
- Co se děje? - Potřebujeme pomoc.
- Lidi tady… - Ovládli je mimozemšťani.
Děláš si legraci? Jako vážně?
- Vážně? - Funguje ta tvoje mříž?
- Funguje? Instaloval jsem ji sám. - A vysílačka?
Jo, koho kontaktujeme?
Policii, armádu, Armádu spásy. Kohokoliv, kdo odpoví.
- Tak jo. - Pohlídej ho.
Jo.
Z bezpečnostních důvodů jsem proti.
Nemůžete tu počkat na pomoc?
- Ne. Kasper a Audun nás potřebují. - Jo. A Pelle.
Jo a Pelle.
Kdyby sem přišli…
Jo, zastřelte je.
Jo, jen se to tady zapne a…
Myslím, že laserovou pistoli zvládnu.
Ale nařizuju vám zůstat naživu.
- To máme v plánu. - Jo.
Myslím to vážně.
- Ano. - Ano, rozhodně.
Slibujeme.
Hele… Já…
Totiž…
- Předtím… - Jo…
- Já… Rozumíš? - Bylo to…
Nechali jsme se unést emocemi a když se lidi nechají unést…
Začne to být emocionální.
- Jo, chápu. - S emocemi a…
Ale hele, můžeme se na chvíli zastavit
a vzít v úvahu fakt, že sedíme v policejním autě
a chystáme střílet mimozemšťany laserem?
- Jo, to je super. - Kurva že jo.
- Musíme se připoutat. - Pásy zapnuty.
Dobře, takže taška se zbraněmi a vestami je v autě.
Nebo… Pelleho vraku.
- Jo, je vzadu. - Potřebujeme plán.
Když je rozptýlím, můžeš běžet k autu a najít tu tašku.
- Chceš, abych tam běžel? - Jo, poběžíš tam a najdeš tu tašku.
- Proč já? - Je to tvoje rozlučka.
- Takže musím umřít? To jako… - Ne, nechávám tě zářit.
Ale jak je rozptýlíš? Buď konkrétní, pro jednou.
Hů! Hů! Slyším policii.
- Policejní auto. - Jasně.
Tak pohyb.
Tak jo, šmejdi.
Do prdele.
Do háje.
Kurva!
Jo!
Kurva.
Dobrý, ne?
Nemůžeš je srazit. Jsou to skutečný lidi, jen posedlí.
- Do hajzlu! - Vypadají v pohodě.
Tak jo.
Do gala.
Ničemu v tom návodu nerozumím.
Trochu jako Hvězdná pěchota?
Nebezpečí!
- Je to japonsky. - To zvládneš.
Kulaté tlačítko s nápisem „záblesk“…
Jo?
- Nesahat. - Proč?
- Do háje. - Jo.
Musíme projít hřiště a dostat se na kopec.
Tak jo. Jdeme.
Vypadá fakt sebejistě.
Má dobrý důvod.
Celý uvítací výbor.
Jdeme na to!
Pozor, hází věci!
Do háje.
Kurva.
Do prdele!
- Dostali jsme je. - Je jich moc.
Teď jsme je dostali. Zasraný záříci.
- Záříci? - Viděls to? Září jim oči.
Knock out!
Jeden zásah!
Sebe!
Kurva.
- Sebe, mám to v puse. - Jsi v pohodě?
Mikkeli!
- Nefungujou mi pistole. - Do hajzlu!
Pěkný!
- Jdeme na to! - Konečně.
- Knock out! - No tak, Sebe.
Druhý zásah!
Počítá to body nebo co.
Do háje. Musíme jít.
To jsou teda hnusáci!
Jdeme na to!
- Mám plán. - Tak jo.
- Nohy na ramena! - To není plán!
- Proč sakra utíkáš? - Odvádím pozornost.
Jsme tým, nemůžeš utéct. Vždycky utíkáš!
- Musíš se přizpůsobit situaci. - Sakra.
Sakra!
Ne, to nedáme.
Sakra, je jich moc.
Kurva, nemáme plán! Nemáme čas tu pobíhat!
Čas?
- Čas! Kolik je hodin? - Co já vím? Proč?
Sebe. Kolik je hodin?
Už je to 15 let. Nemáme šanci. Jsi blázen?
Čtvrt na tři!
Kruci!
Za deset tři!
Půl druhé!
Honem!
- Do prdele! - Sakra!
Mají ostrý!
Do prdele! Kurva!
Do prdele! Bože!
- Co je to? - Já nevím.
- Co to dělá? - Nevím.
Hoď to!
Laserové bum!
Kruci!
Sakra, jo! Jo!
- To bylo hustý! - Jo!
- Bum Jackman! - Do prdele! Hotovej Sean Beam!
Těší mě.
- Aragorn! - Legolas!
Gimli! Jo!
Jo!
Ahoj hoši. Pojďme se uklidnit a promluvit si jako dospělí.
Do prdele.
Počkej! Mám lepší plán.
- Soustřeďte se, lidi. - Jsou tu pračky.
Zkusme zůstat v klidu.
Ne!
Počkat, umřela ta osoba?
- Ne. - Ne?
Ne. Jdi pryč.
- Tudy. - Ne, díky.
Ne! Hej, kreténe!
- To je… - Aktivuji kretény.
Ne! To je moje auto. Nech mě!
Hnusáci! Na tohle nemáte žádné právo.
Haló?
- Hertzbergská vojenská akademie? - Ano.
Bože můj. Díkybohu.
Tady Hjørdis Skolem, hessdalenská policie.
Potřebujeme okamžitou ozbrojenou pomoc.
- V Hessdalenu? - Ano, v Hessdalenu.
Obklíčili vás mimozemšťani nebo co?
Hele, děje se tu toho víc, než zajímá fanoušky UFO.
Ale kdyby nás opravdu obklíčili mimozemšťani,
měli byste zájem přijet?
Haló?
Do prdele s podělanejma mimozemšťanama!
No tak, zlato. Dáš si teplé mléko?
Ne, nechci teplé mléko!
Dřív tě to uklidňovalo.
Můžeš toho nechat?
Tátu jsem potřebovala, když mi bylo pět!
A šest, sedm, osm, devět, deset, 11, 12, 13. Teď už tě nepotřebuju!
Myslím, že se snaží…
Prosím, nezačínej s tím. Nevíš, o čem mluvíš.
Nevíš, kolik šancí jsem mu dala.
Jediné, na čem mu záleželo, když jsem byla malá, bylo cestovat
a zakládat idiotské podniky.
Pak mi zavolá a chce být se mnou a dítětem. Chce být děda.
A co se stane? Tohle.
Vytváří světový rekord v potrhlém podnikání.
- Mně se ten obchod líbí. - Dělá pořád to samé.
- Ta vysílačka byl dobrý nápad. - Vysílačka?
Georg mi vždycky volá do kanceláře,
protože ty mu to nezvedáš,
takže…
si ji koupil, aby s tebou mohl mluvit přes vysílačku.
Panebože. Těch je.
Měli tu být už dávno. Před několika hodinami.
Co si myslí, že dělají?
Neuvěřitelné.
Co se děje?
Možná bychom měli spustit tu mříž.
Jo. Asi jo…
Asi to bude lepší.
- Pojistky. - Nemůžeš si zaplatit odborníka?
Zvládnu to sám. Je to prostě stará budova. Hned jsem zpátky.
Doufám, že jsi připravený na dětskou oslavu.
Bože můj.
Ne. Do háje.
Zatraceně. Funguj.
Georgu!
Vítejte v hessdalenských Výpravách za UFO…
Otoč klíčem! Otoč ho!
Do prdele práce!
Co je to?
Je to…
zavřený uhelný důl.
- Cítíte to? Ten divnej smrad? - To je vesmírná loď.
Ne, to nemůže být vesmírná loď.
Sušička. Velká sušička.
Ahoj. Pelle.
Ahoj Kudrnáči. Co se tu děje? Můžeš nám to říct?
Sakra, nic nám neřekne.
Stine?
Sakra.
Ne!
- Do háje! - Bože!
- Viděl jdi, kam šel? - Ne.
Je to tu šílený.
Pojďme tudy.
Sakra, to je můj motor.
Audune, to je můj motor. Mají můj motor.
Ještě jednoho.
- Ne!
Sakra! Ne, v žádným případě.
Máme problém.
Nikdy jsem neviděl motor produkovat tolik energie.
To nestačí. Ještě to nestačí. Vezmeme si tohohle.
Ne! Dokážu zařídit víc!
Dokážu zařídit víc!
Do hajzlu. Tak jo.
To je můj motor. Je můj, vzali jste mi ho.
Každopádně, to, co tady děláte, vyžaduje energii, že?
Spoustu energie. Zamyslete se. Malý myšlenkový experiment.
Kolik energie vydal jeden motor?
Co kdybych vám řekl, že vám jich můžu dát deset?
Můžu jich vám dát dvacet. Mám flotilu.
Můžu vám dát šílený množství energie.
Jediné, co musíte udělat,
nebo spíš můžete udělat…
je pustit nás.
Proč si myslíš, že nechám jít jediný kožený obal?
To je dobrá poznámka. Můžeme vyjednávat. Vyjednávat.
Co kdyby sis vzala je a mě pustila?
- Cože? - O kom to mluví?
Myslel nás?
Dobře, tak teď musím zavolat svým lidem.
Máte v téhle jeskyni něco jako telefon?
Hezký.
Popelnice s tlačítky.
Zavolej svým lidem. Sežeň motory, nebo zemřeš.
Jo. Chápu.
Jsem připravený. Raz, dva…
Ne, počkej. Má plán. Určitě má plán.
- Nechá je zemřít, aby sebe zachránil. - Ne, zavolá pomoc.
Vyndej hlavu z Kasperova zadku a postřílej se mnou pár mimozemšťanů.
Jdu na tři. Buď jdeš se mnou, nebo ne.
- Tak jo, počkej. - Nevědí o nás.
Raz, dva, tři!
Jste hrozně hluční, hoši.
Jo, to… Je tu plno.
Do prdele.
- Jsi v pořádku? - Přišli jsme vás zachránit.
Slyšeli jsme. To je milé.
Sebastiane?
- To ne! - Ne!
Ne, jeho neberte! Prosím, jeho ne!
Prosím!
Hej! Prosím, nechte ho!
- Audune! - Sebastiane…
Ne.
Kurva…
Audune.
Audune, jsi v pořádku?
Měli jsme zůstat s Hjørdis.
Jak to udělal?
- Hjørdis! - Nejde mi to!
Hjørdis!
Hjørdis! Jsi v pořádku?
To snad ne.
Hjørdis!
Uteč! Do prdele!
Hej!
Položka nebyla nalezena.
Hjørdis!
Něco vám řeknu. Mám oteklé nohy,
celé těhotenství zvracím a je mi blbě
a teď mi praskla voda.
Tak pojďte.
Haló?
Nic to nedělá. Tak jo.
Když sebereme ty laserové pistole, můžeme se odsud vystřílet.
Mohli bychom se na ně vrhnout.
Sebe. Co na to říkáš?
Všechno jsem podělal.
Ne, to nevadí. Sebereme ty pistole.
Je to moje vina.
To nic. Protože určitě víš, co dělat.
Mikkeli, nic nemám. Žádný plán, žádnou taktiku, nic.
Rozhlédni se.
Je po všem.
Je konec. Ne.
Promiň.
Je konec.
Chápu, proč jsi odešel.
Když jsme byli malí.
Měl jsi pravdu. Hraju si na učitele ze školky.
Co se jen tak poflakuje a…
tráví dny popíjením limonády.
Když jsem zjistil, že se budeš ženit a že…
Že sis našel životní lásku.
A pak jsem dostal pozvání na tvou rozlučku a…
Nevím, myslel jsem, že to bude…
trochu jiné.
Že zase uvidím nejlepšího kamaráda.
Já… Prostě jsi zmizel.
Vedle tebe jsem byl vždycky druhý.
Mikkeli. Vždycky jsem byl „ten druhý“.
- Protože jsi byl… - Jo.
Jen jsem chtěl…
taky být vidět.
Sakra, Sebe. Já…
Kéž bys tenkrát něco řekl.
Pořád čůráš modrou?
Jo.
Pořád.
Sakra, chybíš mi, kámo.
Ty mně taky.
Bíp bůp.
- Bíp bůp. - Jo. Pokračuj.
- Bíp bůp.
- Přesně tak.
- Bíp bůp. - Ještě jednou.
- Bíp bůp. - Co se děje?
- Bíp bůp. - Jsi v pořádku? Zbláznil ses?
Bíp bůp.
Hele…
Co je? Máš plán?
Máš plán?
Možná.
- Hej, Kaspere! - Teď nemám čas, Měkouši.
Přemýšlel jsem o tom, co jsi říkal před restaurací. O tom motoru.
Ne. Potřebuju s ním mluvit.
Ano. Moc děkuju.
Díky.
Jo, říkal jsi, že takový motor nikdo jiný nemá.
Sklapni. Může to zůstat mezi námi dvěma?
Jo, když sklapneš,
tak tě osvobodím.
Řeknu, že tě potřebuju, abys ten motor opravil,
nebo tak něco, budu improvizovat.
- Nevím. - Musíš zachránit i ostatní.
- Jako vážně? - Jo.
Bude dost těžké dostat z týhle podělaný díry nás dva.
Jasný? Já… To…
Ten tvůj investiční fond.
Jaks to říkal… Co kdybys pro mě pracoval?
Mohl bys? Pracovat pro mě?
- Myslíš to vážně? - Ano.
Kiellandův guláš potřebuje víc chuti a ty jsi podle mě to pravé koření.
Měkouši. Jdeš do toho?
- Zní to fakt dobře. - Skvělý. Tak domluveno.
- Ale má to malý háček. - To vyřešíme.
Fakt miluju cukrovou vatu.
Cos to udělal?
- Co to… - Kurva.
Pane.
Pojedeme domů.
Bože můj!
- Co budeme dělat? - Záblesk.
- Říkal jsi nemačkat. - Já vím.
- Bude to fungovat? - Nevím.
Musíme to zkusit. Dojdu pro vesty.
- Odlákám pozornost. - Dobře. Ne, sakra…
- Tudy. - Jo.
Hej! Flubbere!
Ty zelenej slizkej sráči!
Kruci! Do prdele! Můžeme si promluvit?
Do prdele! Hajzl zasranej!
Kurva!
Je to fakt těžký, do hajzlu.
Sebe! To tlačítko!
Zmáčkni to!
Nefunguje to!
Ty body…
Devět, osm, sedm, šest, pět, čtyři,
tři, dva, jedna…
Záblesk!
Mikkeli…
Sakra, jsi v pořádku? Tak jo! Panebože.
Proč jsi nezavřel oči?
- To není nic pro děti. - Souhlasím.
- Co to bylo? - Musíme odsud pryč.
Nech je, ty tlustej tlus…
slizoune.
Audune?
Utečte! Běžte!
Počkej! Audune!
Audune, pojď!
- Někdo ho tu musí zadržet. - Ne! Pojď!
- Běžte! - Ne…
Zmizte!
Kurva!
- Co to bylo? - Běž!
Nefunguje to.
Soustřeď se. Tak jo.
Měkouši?
Jsi to ty? Slyšel jsem tě.
Nezahrávej si se mnou. Nebo naše domluva padá.
Ne!
Tati?
Odvezeš mě do porodnice?
- Chovej se slušně. - Jasně.
Jen běžte. Já… Zůstanu tady a trochu tu uklidím.
- Pelle, jsi v pořádku? - Co se stalo?
Ta světla…
Nahoře na vesmírné lodi. Vesmírná loď…
Tudy.
A pak… se zhroutili.
- Je po všem? - Bože, to doufám.
O TŘI MĚSÍCE POZDĚJI
- Připravená? - Ano.
- Bude to velmi intenzivní. - To já ráda.
Tak jo.
Ty doprava, já doleva?
VÍTEJTE NA NAŠÍ SVATBĚ
Tak jo. Nejdůležitější je týmová spolupráce.
Nestačí tam naběhnout a být za hrdinu.
Pamatujte. Společně dokážete cokoli.
Tak jo! A mějte plán.
Jo. Musí se učit odmala.
- Jo. Někdo se to nenaučí nikdy. - Ne.
Není to špatný začátek podnikání, i když jsem tvůj první klient.
Dá se to odečíst z daně?
Můžu dokončit svou svatbu? Podnikání v laser game necháme na pondělí.
- Parťáku.
Kluci… Ahoj.
- Tohle je fakt zábava. - Opravdu?
- Ano! - Je to zábava.
Nevěděl jsem, že se na svatbách hraje laser game.
Nikdo mi to neřekl. Každý den se od vás něco učím.
- Trefil jsem nějakýho kluka přímo do oka. - Ne…
- Nevím… - Ne.
No? Myslíte, že by se to Audunovi líbilo?
Rozhodně.
Na Auduna?
Na Auduna.
- Na Auduna. - Na zdraví.
Ale hoši…
Někdo tam uvnitř říkal, že jsou nejlepší laser game tým na téhle svatbě.
- Cože? - Tak jo…
- Tak… - To si nenecháme líbit.
Ne, to nenecháme.
Seane Beame?
Bum Jackmane?
Jdeme na to.
Audune?
To, co lidé říkali o mimozemšťanech v Hessdalenu…
byla všechno pravda.
Jsme na jejich vesmírné lodi na cestě na jejich domovskou planetu.
Víš, kolik je hodin?
Je čas na smrt.
Ne že bychom…
Jakože… Je čas zabíjet.
Že prostě… Zabíjecí čas… Teda…
Překlad titulků: Veronika Šnyrychová