Upomoć! Bježimo!
Koji vrag…?
HESSDALEN JE BILA POTPUNO OBIČNA NORVEŠKA PLANINSKA DOLINA
DOK STANOVNICI NISU OTKRILI NEOBJAŠNJIVA SVJETLA NA NEBU
Ajme meni!
Snimam, imat ću snimku!
ZNANSTVENICI IZ CIJELOGA SVIJETA HRLE U TU DOLINU
NO SVJETLA SU I DALJE ZAGONETKA
NETFLIX PREDSTAVLJA
Ja sam Stine Lyongo. Vodim Hessdalenski opservatorij.
Stine, odlično.
Ali zanima me…
Što sad ne valja?
-Da. -Malo više…
Prva sam žena koja vodi opservatorij. Ako je priča zanimljiva iz toga kuta.
Kut! Da, kut je pogrešan, promijenimo ga.
Znanost se malo spotaknula ovdje u Hessdalenu.
-Naprotiv, mi smo epicentar… -Ali internet je pun teorija.
Pa i o izvanzemaljcima. Koja je teorija vama najdraža?
Bioluminiscencija u mikroorganizmima.
Kul! Ljudi, to je tako uzbudljivo!
Gledajte nas! Svaki tjedan naučite nešto novo u Mudrolijama.
Promo kod je ZagonetnaDama20, jedna riječ, već znate.
Ovo će biti špica!
Ljudi, u špilji smo.
Ulazimo.
Ulazimo unutra. Da. Evo me.
Baš uzbudljivo.
Ovo je čudno.
Što? Što je čudno?
Ma što je ovo? Pridržite.
Dobro. Da, to je neka stijena.
Što je to?
Joj!
Ajme.
Lajkajte i pretplatite se!
Pred Zagonetnom Damom velika je zagonetka.
Možda bismo trebale
ući još dublje.
Pa, ljudi, našle smo neku
prostoriju.
Što je ovo?
Ovo je sve bolje i bolje.
Zelena smjesa. Ovo je neka zelena smjesa.
Je li to…?
Možda je od pauka.
Što je? Stine?
Halo! Hej!
Koliko prstiju vidite?
Pet. Dobro je, odlično.
Ajme meni. Dobro.
Dobro, ljudi, ovo je neka luda zagonetka. Ne razumijem što se događa.
Stine?
-Eto ti! -Imaš li…?
Opa! Ovo je tvoje. Čestitke!
-Hej, ti. -Zdravo, šefe!
Zašto ste danas ovdje, Kaspere Kiellande?
Pa, zato što shvaćate da sam ja poseban.
I znate prepoznati uspjeh.
Sranje! Jebemti! Pardon.
Majku mu. Uspjeh? Uspjeh.
Znate prepoznati dobru ponudu. Ne, ne znate.
Pozdrav.
Uspjeh. Pobjeda. Osvajanje.
Kompetentnost bi bila dobra.
Znate prepoznati remek-djelo, a ja nudim… Ne skviči.
Nudim vam priliku za ulaganje.
-Evo kartica, dvaput probušene. -Divno, hvala.
Zeleni čaj, sok od agave.
-Super sustav. -Trebam savršenstvo.
-Sve će biti apsolutno savršeno. -Dobro.
-Nešto želiš reći? -Ne, neću reći…
Ma dobro.
-Još će nešto biti savršeno. -Da?
Tvoja momačka.
Sutra će te pokupiti auto. Idemo u brvnaru u…
Hessdalenu!
Molim?
Društvene igre, prijatelji, pjevanje, glupiranje, kviz.
-Sutra? -Da, ostajemo za vikend.
Oduševit ćeš se, idem svako ljeto.
Tu su i Hessdalenska svjetla. To je malo…
-Hessdalenska svjetla. -Da.
Možda riješimo zagonetku?
-Je li? -Zdravo!
Zdravo, Pelle.
-O čemu razgovaramo? -O njegovoj momačkoj.
-Što? -A, da! Baš se veselim.
Ne mogu ovaj vikend na momačku. Ne mogu.
Ma ne! Zbilja? Baš šteta. Onda samo nas dvojica?
Koliko godina pokušavam dobiti ovaj posao?
Šest.
Ne mogu usred svega ići piti.
Ali hvala ti, lijepo od tebe.
No sada prvi put pokušavam samostalno nešto postići.
-Kasper Kielland možda mi promijeni život. -Kasper Kielland.
Kasper Kielland.
Tko je to?
-Sranje. Dobro, počinjemo. -Možeš ti to!
-Znamo da možeš. -Da vidim puls.
-Je li dobar? -Možeš ti to.
Obradi ga!
Dobro, vrijeme je za akciju!
Kao što vidite, ili ćete vidjeti,
Sharpove kvantitativne metode
u načelu su superiorne konvencionalnim metodama ulaganja.
-Osobito… -Da, dobro.
Mala pauza. Previše si zaronio u specifikacije motora.
Izvuci malo glavu od ispod haube da vidim cijeli auto.
Auto. Da, Kaspere Kiellande, mislite na…
Nije li jasno? Šira slika. Malo dojmljivije, blještavije.
Malo više seksa, malo više života, sve je suho.
Uh, ajme. To je…
-Nastavi. -Okreni se malo, prijatelju.
-I pokrij uši. -Dobro.
-Kaspere. -Hoću Toma Cruisea.
Ne Rain Mana. Malo je ograničen.
-Još dvije minute. -Deset sekunda.
Nastavi!
-Molim? -Može!
Može. Blještavo. To želite. Evo blještavila.
-Bum! -Dobro, hvala.
Ili… Nisam završio. Ali možda je to dovoljno?
-Da idem za njim? -Što misliš?
Da, trebao bih.
Kaspere Kiellande, pardon.
-Pozdrav. -Evo tebe opet, kvrapcu.
Bilo je malo suho, shvaćam.
-Jako suho. -Htio sam objasniti.
Shvatio sam. Pohvalno je što želiš među velike igrače.
Ali nemam blage veze tko si ti. Ne mogu dopustiti da ulažeš moj novac.
-Ne… -To bi bilo loše, ne?
Ne, ja…
PowerPoint? Majku mu poljubim!
Znaš tko je bio na prošloj prezentaciji?
Slušajte.
Kygo, eto tko. Trusili smo žesticu.
Kao vodu! To napali čovjeka, to draška muda!
To je dojmljiv doživljaj.
-Ne samo suhe riječi. -Ne.
Ne šale se sa mnom.
Što se manje šale sa mnom, to će se manje šaliti s mojim novcem.
-Hermane. -Sebastian.
Da. Ne šali se sa mnom.
-Vrlo jednostavno. Zbogom. -Apsolutno.
Imam doživljaj za vas.
-Audune? -Kako je bilo?
-To mora biti najbolja momačka. -To!
Sranje…
Jebemti, sranje!
Samo mirno. Dobro, i?
Bilo je fantastično.
Bilo je dobro.
-Dobro. -Nismo potpuno…
O, ne, srce.
Ne, to je normalno. Imam plan.
Zamisli aviončić koji slijeće i ima malo turbulencija.
-Turbulencije. -Malo vjetra.
-Imam plan. -S avionom.
Da, ali sve je… Josefine?
Što je to?
-Što je to? -Da.
To je… Dođi.
Mama je donijela neke stvari.
Malo nadahnuća za vjenčanje.
-Ništa neugodno. -Vidi me!
-Ne. -I ovo.
Aha. E baš takve stvari ne želim…
Dobro, ali slušaj ovo.
Svojom jedinstvenom taktikom „Koliko je sati?”
prijatelji Mikkel Stegger i Sebastian Borgnes kvalificirali su se… Tko je to?
-Ja. -To si ti.
…za svjetsko prvenstvo u laser tagu.
Zašto nisam čula za to i za njega? Tko je on?
Gdje je?
Pa…
Vjerojatno je još u klubu za laser tag.
I… Da.
MOMAČKA VEČER + AKTIVNOST
Što radiš?
Zaboravih ti reći, ovaj vikend je momačka.
-Što? -Da.
-Ne! Za tebe? -Da.
To, srce! To te ja pitam!
Trebaš to. Idi piti i tulumariti s frendovima.
-No moram razmisliti. -Da?
O svojoj momačkoj?
Da, trebam neke ideje, moram isplanirati vikend.
Ne želim iznenađenja. To ne bi bilo…
Pokušaj se malo i zabaviti.
Bit će zabavno, naravno. Jako zabavno.
-Da. -O, da.
Dobro.
Mora biti zabavno. Imam plan.
Mora biti zabavno.
Kvragu.
-Vidio si popis koji sam poslao? -Da.
Baloni kite, žestica sa želeom, tikka masala.
-Da. -Ne planiraj više.
Opusti se, sve ću ja. Sve sam isplanirao.
Sve je spremno. Opusti se.
Želi draškanje muda. Samo je to spomenuo.
Znam draškati muda.
Gledaj ovo.
Valjda ti je jasno da ovi prsti mudima mogu sve.
Jasno…
Samo reci gdje treba draškati i krećem.
Ali nekako ću ga draškati.
-Za vrijeme… -Da, ne misli više na to.
Zdravo!
Hej, momci!
-Ajme. -Zdravo!
-Baš sam sretan. -Zdravo.
-Zdravo, Pelle. Znaš plan, je li? -Da, šefe.
Tulumarimo s njim dok ne kupi pretplatu od tebe.
Što? Ne, to… Ne.
Dobro, nešto slično. Kasper se mora zabaviti.
Bit će dobro da me malo hvalite. Da pomisli…
-„Taj tip, on…” -On.
-Apsolutno. -Da, molim vas.
Da.
-Momačka na tri? -Može.
-Jedan, dva, tri… -Momačka!
Što? Ne…
PIJEVAC ŠEVAC
Što?
Momačka! Vidi ih.
Sve sami pijevci ševci, odmah vidim.
Da. Kasper, Audun, Pelle.
-Još postoji ime Pelle? -Da.
Super auto.
Hvala.
Karoserija je cijela po narudžbi. Ali to nije najveća brutala.
Najveća je ispod.
Ispod?
-Ispod haube, prijatelju. -Aha.
Suludo dobar spoj
genijalnog inženjerstva i metala.
Sa samo jednim ciljem: isprejebati Teslu do kraja!
Gledajte ovo. Jebenice!
Jebenice aktivirane.
Svaki put osjetim! To draškanje!
Jebenice su jebeno jedinstvene.
-Kondenzator fluksa? -Da. Ne diraj, dugi.
-Vidio sam slike. -Sad ga vidiš uživo.
Sad sam opet sretan.
Obuci to. Moj doprinos momačkoj.
-To je za mene? -Za tebe i nikog drugog.
-Nitko drugi to nema. -Dobro.
-Baš si drag. -Aha.
Dobro. Može žestica?
-Žestica? -Hvala.
Žestica? Spremni?
Dobro.
Sve izgleda dobro, zar ne? Nosi darove.
Mikkel?
-Ženske sigurno padaju. -Padaju, padaju. I on pada.
Ne, ne.
Sebbe!
-Jupi. -Frende!
-Iznenađenje! -Da. Baš mi je drago.
-Da. -Vidi ti to.
-Medvjed. -Ma dođi!
Gle, netko je spreman za tulum.
Da, mali medo. Nije loše.
Samo nemoj da ti se digne.
Kako to misliš?
Odakle sad to?
-Čuli ste priču o stojku? -Ne bih rekao.
-Nisam im ispričao. -Nisi?
-Nisam. -A baš je smiješno.
Znate što? Sebastian sigurno ima veličanstvenog stojka.
-Dobro, da. -Pokaži nam.
-Ili ispričaj priču? -Idemo li?
-Mislim da ćemo je čuti. -Poslije.
Dođi sa mnom pa ćeš mi ispričati. Zanimljivo.
-Dobro. -Upadaj.
-Idem. -Može.
-Vidimo se. -Da.
-Sebbe je… -Ne!
Malo sam izmijenio neke stare šlagere, možemo pjevati.
Zašto si pozvao Mikkela? Kako znaš za njega?
-Josefine je rekla. -Josefine?
Josefine ti je rekla?
Taj tvoj prijatelj.
-Čestitam, baš je zabavan. -Aha.
Idemo!
Jako zabavan.
Pas mater.
Hessdalen na tri.
Hessdalen!
OBILASCI NLO-A KAFIĆ
Nadam se da će vam se svidjeti. Naše tradicionalno jelo.
-Dobro je, baš dobro. -Odlično.
-Kako se zove? -Raspeballer.
To bi značilo „hrapava muda”.
Stine?
O, ne!
Jurimo na pitanje broj 27.
Što Sebastian jedino jede u McDonald'su?
Pelle?
Dupli hot dog u krumpirovom pecivu.
-Što? -Kaspere?
McSuperšaku, ravno u tvoju guzicu.
-Mikkel? -Valjda McFlurry.
Ali probire žute bombone.
-Da! -Ne!
-Tako je. -Odlično.
Jurimo na pitanje broj 28.
Dobro! Imam Ludo ili bingo ili što li već igramo.
-Svi moraju popiti čašicu. -Mislim da da.
-Je li vrijeme i za malo glazbe? -Da!
Napravio sam kompilaciju. Svaka pjesma predstavlja
važan trenutak iz tvog djetinjstva.
O, ne! Znam što ćemo slušati.
-Što? -Stojko, ovo je za tebe.
To te ja pitam! Stojko! On zna što se traži!
Dobro.
-Znaš što ja radim kad sam tužan? -Jebote!
-I ja budem tužan. -Što?
Da. Ali onda si naglas nešto kažem.
Kažem… bip-bup!
-Bip-bup? -Da.
-Bip-bup? -Da, i ti tako možeš.
I onda to ponavljam dok tuga jednostavno…
Ne nestane.
-Zdravo, Pelle! -Hej, šefe!
-Nešto ti želim pokazati. -Može.
Spreman?
Jesam. Je li to…?
Vidi ga. Daj ga vidi.
Ravno iz Japana. Još ga nisam stigao isprobati.
Zbilja su ludilo.
Samo ga ovdje trebaš uključiti. Tako.
Sinkronizira se s prslukom i možeš.
Eto, vidi!
Dobro. Još igraš?
Svaki tjedan. Moram biti u formi.
Suparnici su mi sada mlađi, ali…
-Ali imam odgovornost. -Zašto si ga ponio?
Pa, da možemo malo igrati.
-S njima? -Ne znam bi li…
Nije isto bez desne ruke.
Dakle, Mikkele, bi li mi učinio uslugu?
Da, naravno.
Bi li malo smanjio doživljaj? I prestani pričati sramotne priče.
Sada Kaspera podsjećam na stojka. To nije…
Hej, svi smo frendovi.
-Kasper mi nije prijatelj! -Nego što?
Ma zaboravi.
Možemo li ovaj vikend malo ublažiti Mikkelovu predstavu?
-Smanji malo gas. -Može.
-Dobro? -Dobro, razumijem.
-Smirit ću se. -Dobro.
-Vratio se lulek! -Imam…
POLICIJA
Žao mi je što ne mogu doći, ali pozdravi mi društvo.
Da, ali moram prekinuti. Moram Georgeu.
Da, bok.
Dobro došli na obilazak NLO-a u Hessdalenu!
Idemo, odlazimo.
Pardon.
Što je s mladima danas? Prokleti NLO turizam!
Ulaznice možete kupiti na pultu.
-Zdravo. -Gradiš tvrđavu?
Da, vidi ti tu ljepotu.
Zaštitna rešetka Flexi 2000.
-Kroz to se nitko neće probiti. -Neće.
A gle tebe. Dušo, sva sjajiš. Bliži li se dan?
Nisi zvao policiju da pitaš kad ću roditi?
Nisam. Sada ćeš vidjeti nešto najluđe na svijetu.
-Ormarić je nestao. -Nestao, bogati.
Sada su pretjerali.
Ne možeš braću Gullhella optužiti za ama baš sve.
Ne kradu samo od mene, kradu od svih.
-Iz kampa su ukrali sušilicu. -Sušilicu?
Da, i toster za vafle.
Mi odrasli međusobno razgovaramo.
Da, brbljate li, brbljate.
-Zašto nisu odnijeli pivo? -Da nam zamažu oči.
Ma molim te, nisu tako pametni.
Bojao sam se da će ukrasti novi radio.
Najnoviji model, vidim.
Možda je podrtina, ali ovaj radio
prima sve u krugu od 50 km.
Znaš da je zabranjeno prisluškivati javne kanale?
Nisam ga zato uzeo.
Halo? Hjørdis? Čuješ li me?
Alpha 0-4 ovdje. Alpha 3-1, moraš upotrebljavati kodna imena.
Vježbali smo to.
Oprosti. Alpha zove Alphu, gotovo.
Ma reci što je, Benjamine.
Da. Susjedi se žale na braću Gullhella.
Eto, čuješ li?
Da možda bacim oko? Baš sam…
Da, možeš. Dobra vježba.
Poslije toga možeš kući.
Hvala.
Koji je ovo crni vrag?
Mušterije vole tu fotografiju.
Ljudima se sviđa to svjetlucanje.
Kažem: „To je moja kći, nije li slatka?”
Lakše mi je kada gledam tvoj osmijeh.
Zbilja se bolje osjećam.
Da, da, žene su se opet okupile i rade?
-Zaboga, Mikkel Miš. -Kasp-Meistere.
To!
Kasp. Kaspy. Da vidimo.
-Malo previše. -Ako možemo…
-Jesi li? -Sebstere!
Ludo!
Najbolje daje pet. Dobro lupi.
Dobro, moje dame. Kakve gadarije danas izvodimo?
Sada ću vam reći.
Organizirao sam privatan obilazak.
I to…
Hessdalenskog opservatorija.
Hessdalenski opservatorij.
Zašto opservatorij?
Već godinama se nad dolinom vide neobjašnjiva svjetla.
-Čuli ste za Hessdalenski fenomen? -Izvanzemaljci?
Što?
Stvar je jednostavna.
Možda se čini da se svjetla ciljano kreću.
Ali to može biti nuspojava svačega.
Znanstvenica Stine Lyongo ima zabavnu teoriju.
Ona mi zvuči najvjerojatnije.
Bioluminiscencija. Zato nema mjerljive mase.
I nije…
Da, baš. Dobro si nas nasamario.
Možemo li malo razgovarati vani?
-Samo nas dvojica? -Može.
Što je tebi? A popis? Baloni kite?
Žestice sa želeom? NLO? Što se zbiva?
Nije NLO. Smiri se, ovo je čista znanost.
-Dobro. -Svidjet će ti se.
Nismo ovdje zbog mene.
Kasperu sam obećao dobro draškanje muda.
Rekao si da ćemo draškati muda.
Moramo smisliti nešto drastično
ili će se odvesti onim čudom od auta. I onda sam u banani.
-Oprosti. -U redu je.
Samo moramo smisliti nešto zabavno, nešto mačistički. Nešto…
PAINTBALL U HESSDALENU
Paintball! Mogli bismo igrati paintball.
-Može, neloše. -Već dulje to planiram.
Da, sjećam se kad sam igrao paintball.
Da.
Dobro, idemo?
To te ja pitam, Stojko.
Greška u sustavu.
-Jebemti! -Što se događa?
Što je sad?
-Jebemti sve! -Ne, ne.
Čudo od auta malo sutra!
Što?
Oprezno.
-Jesi li dobro? Što je? -Jesam li dobro?
-Ozbiljno me to pitaš? -Ne.
-Glup si. -Da.
Znaš li koliko sam ga platio? Sranje!
-Sigurno puno. -Druga strana.
Ma ne. Što se to dogodilo?
-Htio si nešto drastično. -Aha.
Jebote.
Ovo je kao u Živim mrtvacima.
Hej, došli smo igrati!
Paintball?
Znate, opservatorij je blizu ako želimo…
Ali to nitko ne želi.
Možemo početi, netko će već doći.
-Da. -Otvoreno je.
Prvo ćemo platiti, je li?
-Odmah upadamo, može. -Kasperoo.
-Sebbe. -Daj. Sranje!
Žao mi je, nema pušaka za sve.
Samo vi dajte, ne podnosim dobro bol.
Ajme.
Ajme! Dobro sam.
-Dobro si? -Jesam. Zabavno. Razumijem.
Znate li kako se to igra?
Nije isto, ali Sebbe i ja bili smo prvaci Europe u laser tagu.
-U prošlosti. -Zbilja?
-Mi smo pravi tageri! -Da.
-Što? -Da, bili smo.
-Tako je. -Da, istina.
Jako davno. Hoćemo li početi?
-Ti i ja protiv njih? -Ne prvaci protiv ostalih.
-Možemo fli, fla, flu. -Nismo na školskom izletu.
Uzet ću mobitele da se koncentriramo na zabavu.
-Ovo je vrh. -Štiti me, probit ću se desno.
Ti, ti. A ja? I ja želim igrati.
Prvo ću izvesti što znam pa ćemo razgovarati.
Nisam mislio…
Jebemu sve. Počinjem od nule. Ispao sam?
Jesi.
-Upucao sam Kaspera. -Što?
Nisam namjerno, opalio sam. Pun sam adrenalina.
Zaboga, Audune!
U vražju mater!
Dobro, upucajmo Mikkela pa ćemo ispočetka.
Idući put neka Kasper upuca tebe.
-Sjedni. -Bože mili.
Bez oružja. Sjedni tu. Hajde.
Dobro, idemo.
Tako si i ti trebao. Sakriti se.
Kako može pucati u obojicu?
Lukav je on. Nema strategiju.
Ti idi okolo, nađemo se u rupi.
-Što? -Pucaj, ja idem okolo.
Dobro.
Hajde!
Koji vrag?
-Nekoga sam upucao. -Fino, i trebao si!
-Ne, nekoga drugog. -Što?
Sranje.
-Kako si to izveo? -Mislio sam da je netko od vas.
-S plavom irokezicom? -Sunce me zaslijepilo!
-Bilo je jako, očito. -Je li mrtav?
-Od boje nije. -Pogodiš li oko, ide u mozak.
-Jesi u oko? -Nije mrtav!
Gledajte, diše.
Majku mu.
Ne znam ni tko si!
Jebo ti pas mater! Htio me zgromiti!
-Jesi dobro, Pelle? -Jesam.
-Kao da je zombi! -I ja ću postati?
Ne, ne postoje.
-Zašto mu sjaje oči? -Možda neki odraz.
Odraz? Zbilja? Kaspere, reci mu.
-Pelle, vidio si ga. -Nešto mi se događa.
To je bilo nešto čudno.
Idemo u kolibu i nećemo ovo više spominjati. Nije se dogodilo.
Nije se dogodilo. Ako tko pita, nismo izlazili.
Nismo… Zašto govorim engleski?
-Hej. -Što je?
Neće upaliti. Pelle, nešto moram pritisnuti?
-Okreni ključ. -To obično pali.
Ništa.
Pelle, gdje je motor?
-Aha. -Što je?
Motora nema.
A, da. Sad je sve jasno.
-Kako je sve jasno? -Pa ne pali bez motora.
Kako ga nema? Težak je cijelu tonu.
Meni je dosta, Stojko. Famozna momačka.
Ili dobar pokušaj. Daj telefon da nazovem taksi.
Ne treba mi ovo. Telefon.
Nema ga.
Što? Nema? Što govoriš, jebote?
Nema kutije s telefonima. Ostale su samo maskice.
Ne!
Pas mater! Audune, rekao si da je opservatorij blizu.
Jako blizu.
Dobro, idemo onamo. Bliže je nego koliba.
Najvažnije je da se pobrinem za tebe. Za sve, naravno.
Ali ti ćeš mi uvijek biti…
-Šuti, Stojko! Prioriteti. -Ti si moj.
Sada je najvažnije da odemo odavde.
-Apsolutno. -Dobro.
Čekajte. Ne idem nenaoružan kroza šumu.
Ma što li je to?
Aha, tako stoje stvari. Dobro.
Vidio sam profil tvoga tate u Dagens Næringslivu.
Impresivno. Očito znaju što rade. I ti znaš.
-Da. I ja? -Da, i ti.
Moraš biti u pravom društvu.
-To je najvažnije. -Kako to?
Na svijetu postoje dva tipa ljudi. Pamtiš?
Slatkiši i povrće. Mikkel, na primjer.
On je šećerna vuna. Shvaćaš?
Mislio sam da ti se sviđa.
Obožavam šećernu vunu. Kupao bih se u njoj. Nabio bih je.
-Ne razumijem. -Ljudi su poput šećerne vune.
Nekvalitetni, ali ukusni.
Možeš ih malo gristi i onda pljunuti. Shvaćaš?
Ovo je ključno, Stojko. Ako želiš biti veliki, snažni medvjed,
trebaš uravnoteženu prehranu.
Da. Jer ono si što jedeš.
-Tako je, Stojko! Sada shvaćaš! -Naravno.
-Ali ne možemo jesti samo krumpir. -Ne.
-Što trebamo? -Juhu.
-Začine. -Apsolutno. Znam začiniti život.
Ali ne možemo po slatkišima posuti začine za meso i krumpir.
Da…
Stigli smo.
Kakva gužva!
Trebali smo u obilazak, netko mora doći.
-Ne shvaćam. -Moglo bi potrajati.
Provalit ćemo?
Ako ništa ne razbijemo i ne odnesemo, to nije provala.
Da, logično.
HESSDALENSKI OPSERVATORIJ
Gledajte, pozvani smo unutra. Tko će sa mnom? Kaspere?
Ne, Kasper ne bi. Ali Stojko baš želi.
-Naravno, apsolutno. -Ovo ću ja uzeti. Da zaštitim Pellea.
Savršeno. Vi pazite vani, mi ćemo pogledati unutra.
-Da. -Javite ako se tko pojavi.
Čekaj. Kakav plan imaš? Ako ga imaš?
Naći telefon, zvati pomoć. Onda…
-To nije glupi plan. -Nije.
Ali oprezno. Ne znamo čega ovdje ima.
Ne budi takav plašljivac. Nismo više djeca.
Imam déjà vu.
Pravi. Sjećaš se kvalifikacija za prvenstvo u Helsinkiju?
-Da. -Bilo je super.
Mikkele, možeš li prestati biti tako…
Takva šećerna vuna? Na dvije sekunde?
Moramo se koncentrirati.
Šećerna vuna?
Zapravo je to fascinantno.
Tada je to bio najveći građevinski projekt ovdje.
Ne samo za promatranje fenomena.
Telekomunikacije cijele doline idu preko te kupole.
Fascinantno. Zapamtit ću. Ne pričaj dalje.
Kakvo je ovo mjesto?
-Pokušaj naći telefone. -Dobro.
-Nije li Pelle to trebao dobiti? -Što, ovo?
Nemoj, ne treba.
-Ne treba. -Valjda ne treba kada tako kaže.
-Idemo… -Pričekat ćemo da vidimo tko je.
Nema signala.
Ovo kao da je za komunikaciju. Misliš da ovo… Ne.
Isključeno je, ne radi.
Što je to?
Svjetla o kojima je Audun govorio.
Stine Lyongo.
Nama reci, ne viči njoj.
-Evo telefona. -Što? Aha.
Nismo kanili provaliti. Nije provala ako ništa ne uzmemo, kažeš.
Čini se da radi.
-Hessdalenska policija. -Mikkel Stegger ovdje.
U šumi smo, u opservatoriju.
U opservatoriju? Kako mogu pomoći? I ondje je bilo krađe?
Ne, sreli smo jednoga čovjeka.
Ne znam ima li to veze s izvanzemaljcima ili nečim natprirodnim.
Izvanzemaljci? Ma nemojte.
Da, bilo je ludo. Oči su mu svijetlile. Ludilo.
Dobar dan. Zaboravite to o očima.
Evo što moj prijatelj želi reći.
Oprostite.
Koliko je vas seronja sada gore?
-Dajte mi Stine. -Stine?
Stine nije ovdje.
-Onaj s paintballa? -Što radi ovdje?
Onaj s groznom fudbalerkom.
-Kako može tako izgledati? -Moramo ih upozoriti.
Ne, ne. Moramo ostati ovdje i biti tiho.
Dosta mi je dojava o Marsovcima u Hessdalenu.
-Imam vijest za vas, ne postoje! Dosta. -Ne!
-Moramo im javiti. -Ne, ostat ćemo ovdje.
-Što je to? -Zasrao sam.
-Sranje! -Što je?
-Netko ide! -Ide pomoć?
-Ne, onaj u kojega si pucao. -Ne namjerno!
-Sunce mi je išlo u oči. -Došao se osvetiti.
-Što je ovo? -Sranje!
Sakrijmo se tu.
Zaključano je. Nađimo nešto drugo.
-Idemo. -Čekaj, neću…
-Sori. -Pas mater!
Baci ga u podrum s ostalima.
Što je to, jebote?
Jebote!
Mrtvo je, zar ne?
Mislim da da.
-Idi provjeriti. -Sakrij se!
Tu nema mjesta!
-Kraj mrtvaca sam! -Glumi mrtvaca.
-Ne! -Pokušaj.
Majku mu!
Jebemti!
Samo štakor.
-Pogledao si u kolibu? -Da, prazna je.
Jesi li pogledao drugdje?
Je li važno? Ima ih na biranje.
Pitaj ostale. Netko ih je vidio.
Jebote!
Bili su na paintballu, pretukli jednog od nas i pobjegli.
Zatvorite dolinu.
Nađite ih!
Sebe?
U vražju mater, što je ovo bilo?
-Što se zbiva? -Trče?
Nemaju baš snažne noge. Što se događa?
-Jeste li dobro? Što je? -Bio je onaj s očima.
Sjaje, kao što sam rekao. Imamo posla s izvanzemaljcima.
-Nisu zombiji? -Nisu.
Dobro, to je malo previše. Zašto bi došli ovamo?
-Ne znam. -Ne.
Ozbiljno vam kažem. Komunicirali su nekakvom telepatijom.
-Da, čudno. -Totalno bolesno.
Sebe, vidio si, potvrdi im da je tako bilo.
-Ne, nisam to vidio. -Ne.
Molim?
Zvali smo policiju, ali spomenuo je izvanzemaljce, pa neće doći.
Pješačit ćemo i nadati se da ćemo naći pomoć.
To je to.
-Zašto? -Nemoj sve upropastiti.
Još mogu spasiti vikend. Kasperu sam obećao doživljaj.
-Samo ćemo… -O čemu ti?
Ne! Ostanimo hladne glave i nastavimo, molim te.
Da nastavimo zabavu nakon podruma punog trupala?
-Što? Trupla? -Da, mrtvaci.
Znam što je to. O čemu on govori?
Audune. Ti nešto znaš o tome.
-Ne želim stati ni na čiju stranu. -Zaboga!
Stojko. Podrum pun trupala?
-Ne! -Ne?
-Nije pun. -Napola pun? Malo pun?
-Da. -Da?
-Što se ovdje događa? -Izvanzemaljci!
Šuti, šećerna vuno, ovo je već prečudno.
-Odrasli razgovaraju. -Ljudi.
Ako me ugrizao izvanzemaljac, što će sada biti?
-Postat ću izvanzemaljac? -Nećeš.
Zdravo, Stine. Ne znam što je bilo. Motor je stao na pola brda.
Da vidim. Znam ponešto o motorima.
Super. Ljudi, natrag u autobus. Idemo.
-Moramo im pomoći. -Ne, čekaj!
Što, u vražju mater?
-Što je to bilo? -Izvanzemaljci.
Bogati! Što sam vam rekao? Izvanzemaljci.
To je sada zbilja malo previše, Mikkele.
-Imam déjà vu. -Ne, to je nešto drugo, Pelle.
Bože.
Desno!
-I ondje! -Koliko ih ima?
-Razumije li ga tko? -Ne. Govori kao prava sirovina.
Ne razumijemo taj vaš jezik.
Hej, ni korak bliže!
U kitu ću te!
Na položaj! Audune, desno, Kaspere, lijevo.
-Kvragu! -Čekajte.
Čekajte.
Vratite se! Audune, pucaj!
Bježimo! Idemo!
Sranje.
To!
Dobro.
Izvanzemaljci su.
Dobro.
Bježimo!
Posljednji je broj osam. Jedna osoba ima sedam točnih brojeva.
Jedanaest, to je broj.
Čudno. Četiri aparata za kavu.
Zbilja su izvanzemaljci, iako nam niste vjerovali!
Pozdrav, dobar dan.
Znam da zvuči potpuno ludo, ali zbilja je istina.
-Sve to. -Da, istina je.
S vama sam valjda razgovarala preko telefona.
I to se događa u opservatoriju?
Da, posvuda.
Prvo na paintballu, onda u opservatoriju.
I zatim u šumi. Dvaput u šumi. Sve to.
-Invazija iz svemira! -Paintball Gullhella?
-Da. -Jeste li vidjeli blizance?
-Blizanci. To je. -Aha.
Nije onaj kojeg smo sredili.
-Sredili? -Sebastian ga je upucao bojom.
-Sunce je išlo u oči. -Poludio je.
Napao nas je, potpuno je poludio, kao čudovište.
Poludio kao čudovište. To ste rekli?
-Da. -Ne.
-Što… -To je to.
-Sve zapisuje. -Tako je bilo.
Čujem i kad šapćete. Sjednite, momci.
Znam da je život katkad težak.
-Da. -Ali ovo nije rješenje, momci.
Droga je crna rupa.
Halucinirate, gubite pojam o stvarnosti.
Ne, ovo izmiče kontroli.
Ne šalimo se! Događa se nešto suludo.
Hessdalenska svjetla, taj fenomen pogađa ovaj ludi grad!
Nemamo status grada, dolina smo.
I imam prijedlog. Zvat ću kolegu.
Trebao je ići u Gullhellu, pitat ću ga što je vidio.
Čekajte malo. Možda to nije pametno?
Što ako je opsjednut?
Zbilja sumnjam.
-Što radiš? -Provjeravam je li opsjednuta.
Trudna je! Možeš naškoditi djetetu.
-Alpha 3-1, Alpha 0-4 ovdje. -Ovdje Alpha 3-1.
Oho!
Neki dečki kažu da su upucali i pretukli jednoga Gullhellu
puškom za paintball. Jesi li zatekao nešto takvo?
-To su posljedice… -Oni su…
Strogo uzevši, možemo reći da su naoružani.
Recimo. Prijam.
Da, čini se da su to oni. Možeš li ih zadržati? Dolazim.
Da si izvanzemaljac, eksplodirao bi.
Da, moći ću. Gotovo.
Ako nisi izvanzemaljac, nije ti ništa!
Ali ovo je…
Je li tko za kakao?
Evo, sve je tu, momci. Uzmite kekse i kakao.
-Ovdje? -Da.
Je li to…?
Hej! Što to radite, kvragu?!
Žao mi je, ostanite tu. Kolega stiže.
-Razgovarat ćemo kada dođe. -Ali može kakao?
Ne volim biti sam u šumi! Ne, ne!
Sranje!
-Love li te? -Mislim da ne.
Sranje, Audune. Oči su bile zelene.
Zelene, jebote. Sjajile su se. Rekao si da izvanzemaljci ne postoje.
Rekao sam da nema razloga to misliti.
Ali da, nešto se zbiva.
Ali možda je neki parazit, neki…
Ma što je to?!
Ostanimo sabrani i hladne glave.
-I pritajimo se. -Da.
Onda nas neće vidjeti.
Bože mili. Dobro. Idemo… onamo!
Ne!
-Ne! -Sranje! Pomozite mi!
Šic!
Jebemu mater!
Misliš da su drugi pobjegli?
Ne znam. Možda. Nadam se.
Što radiš?
Pokušavam pojačati intenzitet zrake.
Što je?
Uvijek si pravi akcijski junak.
Ne umoriš se od tog?
Samo se pokušavam nositi sa situacijom.
Ali što očekuješ da će biti?
Misliš da ćeš juriti okolo kao John Wick?
Ne.
Ne znam, možda i hoću. Možda ćemo morati.
Čim se pojaviš, ja sam Stojko i sve je jebena…
Invazija izvanzemaljaca? I za to ću biti kriv?
Nemoj baš toliko uživati.
Ali razmisli.
Toliko smo trenirali! I sada možda možemo suzbiti invaziju izvanzemaljaca.
Petnaestogodišnji Seb umro bi od sreće.
Zašto si tako opsjednut djetinjstvom?
Nisam opsjednut. Što tebe muči?
Došao sam slaviti sa starim frendom, prisjetiti se svega, uživati.
Sjećati se dobrih starih dana. Zašto si tako mrzovoljan?
Naravno da jesam!
Znaš li kakva je rijetkost da Kasper dođe na ovakvo što?
Samo sam htio ostaviti dobar dojam.
Ali ne, pojavio se jebeni Mikkel Stegger. Ma fenomenalno.
Šališ se.
-Što? -Sve je ovo zbog Kaspera?
Cijeli ovaj vikend je radi posla?
Oprosti što bar ovaj put pokušavam misliti na budućnost,
umjesto da se okolo glupiram kao propali učitelj u dječjem vrtiću!
Lijepo. E pa znaš što? Meni je baš dobro u životu.
Živim svoj san. Svaki dan mogu igrati laser tag koliko god želim!
Mogu igrati sve moguće varijante. Ništa ne moram plaćati.
Dive mi se, cijene me zbog onoga što jesam.
Vidio sam na Facebooku, išao si na Prebenov rođendan.
-Pa što? Super rođendan. -Ima 12 godina!
Da, i fantastičan je!
Preben je super. Živi u sadašnjosti i obožava život.
Uči malo od njega.
Zar odrastao čovjek momačku večer provodi uvlačeći se u guzicu?
Nemam ništa protiv!
Da Kasper ima tri guzice, poredao bi ih i uvlačio se u sve!
Čim si kraj mene, zasjenjuješ me.
A takva si zvijezda na najgoroj momačkoj na svijetu?
Daj odjebi odavde. Nitko te ovdje ne želi.
Osim tvoje djevojke. Preklinjala me da dođem.
Zato što zna da je u tebi nešto sjebano.
-Znaš što? Jebi se! -Jebi se i ti, štakoru gadni!
Kolega je došao, možete izaći ako želite.
-Tvoja je dužnost loviti ih. -Tvoja je dužnost…
Evo ih! Oni su me napali!
-Samo malo. -Natrag! Natrag, jebem vas!
Smirimo se malo. Idete sa mnom pa ćemo…
Ne opet!
Još ne znam tko si!
Hej, nogometašu, mir.
Jebemu.
-Što se to događa? -Rekao sam.
One gluposti o NLO-ima i svjetlima i svemu tome?
Da.
Rekli ste da vas love čudovišta.
Ljudi različito reagiraju na svjetla.
-Nismo još sve utvrdili. -A ja sam normalan.
-Jebemu! -Bi li prestao pucati?
Ispitat ću ga, smiri se.
-Ubit ćeš ga razgovorom? -Ispitat ću ga.
Sada ćeš prestati.
I ti ćeš prestati.
Ovo je moja postaja i ja ću ispitivati.
Je li to svjetlo…
U njemu?
-Da. -U tebi?
Jest.
Kvragu!
I to svjetlo u nama je…
intergalaktička signalna raketa.
Glupost! Signalna raketa ne ubija, to nema nikakvog smisla.
-Ako ćemo točno, ubija. -Ne.
Nisam to htio istaknuti.
Samo želim reći da budeš precizan. Vidio sam da raketama…
Zašto spominješ ubijanje?
Podrum opservatorija pun je trupala.
I tek sada to kažeš?
-Pa, mogao sam prije reći… -A je li?
-Bio sam umoran. -Jadniče mali.
Nemam izlike.
-Koga zovete? -Policiju.
Vi ste policija.
Veću policiju.
EKSPLOZIV
Sranje!
Nema signala.
Kvragu!
-Ne radi. -Što?
-Kraj igre, mali. -Hvala, frende.
Dobro, što ćemo sad?
Što?
Hjørdis.
-Nemoj. -Hjørdis.
-To si ti, Benjamine? -Jesam.
Kako si?
Kako sam došao ovamo?
Razgovarali smo preko radija i…
-Išao sam u Gullhellu. -Nisam te trebala slati onamo.
Malo si…
Bio u nesvijesti.
Mutno se sjećam.
Stajao sam na barijeri.
Zaustavljali smo aute koji su odlazili iz doline.
Hjørdis. Svakoga žele uzeti.
Sve ljude žele uzeti.
Kamo nas vodite?!
Mislim da se vozimo uzbrdo.
Ne znam zašto išta govoriš, nitko te ništa nije pitao.
Budalo.
Samo želi pomoći.
Može si to svoje pomaganje
lijepo nabiti u tu guzičicu.
On je kriv! Da nije bauljao šumom kao dikobraz,
sve sjebavao i vukao te zelene za sobom,
ne bismo bili u opasnosti, sve bi bilo dobro!
Nije on kriv što su ga lovili.
Pas mater!
-Ajoj. -Sada smo… Nemoj!
Nemoj me dirati.
-Ja ću. -Neću, nikako.
-Bit će… -To je bilo teško.
-Odustajem. Dižem ruke. -Sve će biti dobro.
Ne, nije dobro. Ne budi glup, ne govori da će biti dobro.
Hej, izvući ćemo se iz ovoga.
Zar ne? Dugujemo to svima kod kuće, svima koje volimo.
Duguješ to svom najboljem prijatelju. Ili prijateljima.
Nemam prijatelja, Pelle.
Što? Naravno da imaš. Dvojica su upravo s tobom.
Sve je u redu. Izvući ćemo se.
-Bio sam i u gorim situacijama. -Gorim od ove?
Imam torbu punu opreme za laser tag. Prsluka, pištolja, svega.
U Pelleovom autu. Borimo se!
Ali trebamo plan.
Moramo spasiti dečke.
I moramo pretpostaviti da su ih ulovili
i odveli onamo gdje će ih pretvoriti u jednog od njih.
Da.
Ništa ne možemo dok ne doznamo gdje su.
Dobro.
Plan, dobro.
Samo malo.
Smislimo plan.
-Što je to? -To je bilo označeno u opservatoriju.
Stari rudnik. Blizu paintballa Gullhella.
Imaš plan?
Skicu plana. Imate li kamo otići?
Gdje… Ne znam.
Neko mjesto gdje se možete utvrditi.
Nešto?
Ma kvragu.
Da.
OBILASCI NLO-A
Zdravo, dušo.
-Nije njihov. -Hvala Bogu!
-Što je? -Trebamo pomoć.
-Ljude… -Preuzimaju izvanzemaljci.
Šališ se? Ozbiljno?
-Ozbiljno? -Je li rešetka u funkciji?
-Jasno, ja sam je postavio. -Imaš KV radio?
Imam, komu se javljamo?
Policiji, vojsci, Vojsci spasa. Bilo komu tko se javi.
-Dobro. -Zbrini njega.
Dobro.
Iz sigurnosnih razloga čvrsto sam protiv toga.
Ne možete ovdje pričekati pomoć?
-Ne. Kasper i Audun nas trebaju. -Da. I Pelle.
Da, i Pelle.
Za slučaj da dođu.
Pucajte. Upucajte ih.
Samo uključite…
Mislim da znam s laserskim pištoljem.
Ali naređujem vam da ostanete živi.
-To je plan. -Da.
Ozbiljno mislim!
-Da. -Da, apsolutno.
Obećavamo.
Hej. Ja…
Ili…
-Ono prije… -Da?
-Razumiješ? -To je bilo…
Obojica smo bili pod pritiskom, a to onda…
Onda pucaš pod pritiskom.
-Shvaćam. -Osjećaji eksplodiraju.
Ali možemo li malo sagledati situaciju?
Sjedimo u policijskom autu.
I laserskim ćemo pištoljima napasti izvanzemaljce.
-To je zbilja vrh. -To je sve, jebote!
-Moramo se vezati. -Vežem se.
Dobro. Torba s pištoljima i prslucima je u autu.
U Pelleovom vozilu.
-Da, straga. -Trebamo plan.
Ako im odvučem pozornost, možeš otrčati po torbu.
-Želiš da trčim kraj njih? -Da, trči po torbu.
-Što je tebi? -Tvoja momačka je.
-I zato moram umrijeti? -Ne, budi zvijezda.
Ali kako ćeš im odvratiti pozornost? Konkretno.
Čujte zvuk policije
-Policijski auto. -Da.
Kreni.
Eto vam, gadovi.
Jebote!
Sranje.
Jebote!
To!
Sranje.
Mrak, ha?
Ne možeš ih gaziti, i dalje su ljudi!
-Bogati! -Ne izgledaju tako loše.
Dobro.
Obuci se.
Ništa ne razumijem u priručniku.
Kao u Svemirskim marincima?
Opasnost!
-Japanski. -Snaći ćeš se.
Okrugla tipka, piše „Gase se svjetla”.
Da?
-Ne diraj je. -Zašto?
-Sranje. -Da.
Moramo proći kroz paintball i popeti se uzbrdo.
Dobro, idemo.
Izgleda baš samouvjereno.
Ima dobar razlog.
Imamo doček.
Idemo!
Pazi, svašta bacaju!
Sranje!
Jebemti.
Sranje!
-Jesmo ih. -Ima ih jako puno!
Sad ih jesmo. Jebene krijesnice.
-Krijesnice? -Nisi vidio sjajne oči?
Nokaut!
Jedan gori!
Sebe!
Jebemu.
-Ušlo mi je u usta. -Jesi li dobro?
Mikkele!
-Pištolji su zakazali! -Majku mu!
Bravo!
-Idemo! -Napokon.
-Nokaut! -Daj!
Dvojica gore!
Opći napad.
Sranje. Moramo ići.
Gle kako su ružni!
Idemo!
-Imam plan. -Dobro.
-Puna brzina! -To nije plan!
Zabarikadirajmo vrata!
-Zašto bježiš, zaboga? -Odvlačim pozornost.
Tim smo, ne možeš bježati. Uvijek bježiš!
-Prilagodi se situaciji. -Sranje!
Sranje!
Ovo neće ići.
Sranje, koliko ih ima!
Sranje, nemamo plan! Nemamo vremena pobjeći!
Vrijeme?
-Koliko je sati? -Nemam pojma! Zašto?
Sebe, koliko je sati?
Prošlo je 15 godina. Nemamo šanse! Jesi ti normalan?
Petnaest do tri!
Sranje!
Deset do tri.
Pola dva!
Brzo!
-Sranje! -Pucaj!
Pravo oružje!
Sranje! Otkud im?
Sranje! Bože mili!
-Što je to? -Ne znam!
-Što radi? -Pojma nemam!
Baci!
Laserska bomba!
Majku mu!
Čovječe, to! To!
-Zakon! -Da!
-Zelena strijela! -Vitez tame!
Drago mi je.
-Aragorn! -Legolas!
Gimli!
To!
Momci, smirimo se malo, ponašajmo se kao odrasli ljudi.
Što je sad?
Čekaj! Imam bolji plan.
-Samo mirno. -Tu su neke perilice.
Pokušajmo ostati smireni.
Ne!
Čekaj, umro je?
-Ne. -Ne?
Ne! Makni se.
-Ovamo. -Ne, hvala.
Ne, ne. Hej, jebeni kretene!
Jebenice aktivirane.
Ne! To je moj auto! Pusti me!
Gadovi jedni. Nemate nikakve pravne osnove za ovo.
Halo?
-Vojna akademija u Hertzbergu? -Tako je.
Hvala Bogu!
Ovdje Hjørdis Skolem iz Hessdalenske policije.
Hitno trebamo vojnu pomoć.
-U Hessdalenu? -Da.
Aha. Jesu li vas možda okružili izvanzemaljci?
Hej, situacija je gora nego da su nas okružili izvanzemaljci.
Ali da su nas zbilja okružili izvanzemaljci,
biste li došli?
Halo?
Prokleti izvanzemaljci!
Smiri se, dušo. Hoćeš toplog mlijeka?
Ne, neću toplog mlijeka!
Prije si to pila kad bi se uzrujala.
Možeš prestati?
Tatu sam trebala s pet godina.
Šest, sedam, osam, devet, deset, 11, 12, 13.
Više te ne trebam!
Mislim da se trudi…
Nemoj, molim te. Ne znaš o čemu govoriš.
Ne znaš koliko je šansi imao.
Kad sam bila mala, htio je samo putovati
i pokretati kretenske poslove.
Onda me sada nazove, doseli se i želi biti sa mnom
i s djetetom, želi biti djed. I što se dogodi? Ovo.
Svjetski rekord kretenskoga posla.
Meni se sviđa.
Opet sve isto.
-Radio je bio dobra ideja. -Radio? Što?
Georg me uvijek zove u ured
zato što mu se ti ne javljaš.
Zato…
Kupio ga je da možete razgovarati preko radija.
Ajme, kakva grupa!
Trebali su doći prije više sati.
Kakvo je to ponašanje?
Nevjerojatno.
Što se događa?
Trebamo li možda spustiti rešetku?
Da. Možda.
Možda bi to bilo najbolje.
-Iskočio je osigurač. -Ne možeš platiti majstore?
Dobro sve radim. Kuća je stara. Odmah se vraćam.
Nadam se da si spreman za dječju zabavu.
Bože mili.
Ne! U vražju mater.
U vražju strinu, upali svjetlo!
Georg!
Dobro došli na hessdalenski obilazak NLO-a!
Okreni ključ! Okreni!
U vražju mater!
Što je to?
To je
zatvoreni rudnik.
-Što to tako čudno smrdi? -Svemirski brod.
Ne može biti svemirski brod.
Sušilica. Velika sušilica.
Zdravo. Pelle.
Hej, kovrčavi, što se događa? Možeš li nešto reći?
Kvragu, ništa neće reći.
Stine. Stine?
Sranje.
Ne!
-Zaboga! -Bože mili.
-Jesi li vidio kamo je otišao? -Ne.
Kako je ovdje ludo.
Idemo onamo.
To je jebeni motor.
Eno motora. Uzeli su motor.
Još jedan.
-Ne!
Sranje! Ne, neću!
Imamo problem.
Nisam još vidio motor koji proizvodi toliko energije.
Ali nedovoljno. Još nije dovoljno. Uzet ćemo njega.
Ne! Mogu vam nabaviti još!
Mogu nabaviti još!
Majko mila. Dobro.
To je moj motor. Uzeli ste ga.
Što god da ovdje radite, trebate energiju, zar ne?
Puno energije. Razmislite. Malo misaonog eksperimenta.
Vidite koliko je energije jedan motor dao.
Što ako vam kažem da ih mogu nabaviti deset?
Dvadeset. Imam ih puno.
Mogu vam nabaviti toliko energije da nećete vjerovati.
Morate samo…
Ili možda možete…
Nas pustiti?
Zašto misliš da bih pustila ijednog kožnatog?
Istina. Možemo i pregovarati. Pregovarati.
Ako njih uzmete, možete mene pustiti?
-Što? -Koga to njih?
Je li pokazao nas?
Dobro, sada moram nazvati svoje ljude.
Imate u ovoj špilji kakav telefon?
Slatko.
-Kanta. -Zovi, nabavi motore ili umri.
Može, primljeno na znanje.
Spreman sam. Jedan, dva…
Ne, čekaj. On ima plan. Naravno da ima plan.
-Da oni umru, a on se spasi. -Ne, zvat će pomoć.
Izvuci glavu iz Kasperove guzice i idemo razbiti svemirce!
Na tri krećem. Ili si uz mene ili nisi.
-Čekaj. -Ne očekuju nas.
Jedan, dva, tri!
Jako ste glasni, dečki.
Aha. Ima vas.
Što je bilo?
-Jeste li dobro? -Došli smo vas spasiti.
Čuli smo. Baš ste dragi.
Sebastiane?
-Ne!
Nemojte ga uzeti! Molim vas!
Molim vas!
Molim vas, nemojte ga uzeti!
-Audune. -Sebastiane.
Ne!
Jebote.
Audune.
Jesi li dobro?
Trebali smo ostati kod Hjørdis.
Kako je to učinio?
-Hjørdis! -Ne znam!
Hjørdis!
Hjørdis, jesi li dobro?
Ma ne vjerujem.
Hjørdis!
Bježi! Jebemti!
Hej!
Artikl nije pronađen.
Hjørdis!
Reći ću ti nešto. Stopala su mi natekla.
Imam refluks kiseline. Mučno mi je tijekom cijele trudnoće.
A sad mi je vodenjak puknuo.
Dođite.
Halo?
Ništa. Dobro.
Da uspijemo doći do pištolja, probili bismo se.
Možda ih možemo zaskočiti.
Sebe, jesi za?
Sve sam sjebao.
Ma nisi. Samo da se dokopamo pištolja.
Ja sam kriv za sve.
U redu je. Jer znam da znaš što ćemo učiniti.
Ništa nemam.
Nemam planove, taktiku, ništa.
Pogledaj uokolo.
Ovo je kraj.
Gotovo je. Ne.
Žao mi je.
Gotovo je.
Znam zašto si me odbacio.
Kad smo bili djeca.
Kao što si rekao, samo sam propali vrtićki učitelj.
Bezglavo idem kroza život.
Svaki dan pijem sokiće.
Kad sam čuo da se ženiš i da ćeš.…
Da si našao ženu s kojom želiš živjeti.
I onda sam pozvan na momačku.
Ne znam, pomislio sam
da će se možda sve promijeniti.
Da ću opet vidjeti najboljega prijatelja.
Samo si nestao.
Uz tebe sam uvijek bio u drugom planu.
Mikkele. Uvijek sam bio „onaj s tobom”.
-Zato što si ti bio… -Da.
Samo sam htio
da i mene ljudi vide.
Kvragu, Sebe.
Da si bar rekao.
Pišaš li još plavo?
O, da.
Da.
Baš mi fališ, frende.
I ti meni.
Bip-bup.
-Bip-bup. -Da. Samo nastavi.
-Bip-bup.
-Tako, da.
-Bip-bup. -Još jedanput.
-Bip-bup. -Što radite?
-Bip-bup. -Jeste li dobro? Poludjeli ste?
Bip-bup.
Hej.
Što je? Vidim plan.
Imaš li plan?
Možda.
-Kaspere! -Malo sam zauzet, Stojko.
Razmišljam o onome što si rekao u pivnici. O motoru.
Ne, moram razgovarati s njim.
Da. Hvala lijepa.
Dobro, hvala.
Nisi li rekao da je motor unikatan?
Šuti! Možemo li to zadržati za sebe?
Budeš li šutio o tome,
tražit ću da te oslobode.
Reći ću da trebaš popraviti motor,
onda ću ostalo improvizirati.
-Ne znam. -Moraš i ostale spasiti.
-Ozbiljno? -Da.
Bit će dovoljno teško mene i tebe izvući.
Dobro? Jednostavno…
Hej, onaj tvoj hedge fond.
Mislim da možeš raditi za mene, znaš?
Bi li radio za mene?
-Ozbiljno to kažeš? -Da.
Gulaš Kielland treba dodatan okus. A ti si sada baš fini ljuti umak.
Stojko, može onda?
-Zvuči odlično. -Super. Počinjemo onda.
-Samo jedan problemčić. -Riješit ćemo ga.
Jako volim šećernu vunu.
Što si to učinio?
-Koji… -Vrag?
Gospodaru.
Vraćamo se kući.
Isuse Bože!
-Što ćemo? -Gase se svjetla.
-Rekao si da ne diram. -Znam.
-Hoće li raditi? -Ne znam.
Moramo pokušati. Uzet ću prsluke.
-Privući ću ih. -Da, može. Ne!
-Onamo. -Da!
Hej, žabo!
Zeleni, ljigavi gade!
Sranje! Možemo li razgovarati?
Jebemti sve, gade mali!
Jebemu.
I teško je, kvragu?
Sebe, pritisni!
Pritisni tipku, Sebe!
Ne radi!
Opći napad.
Devet, osam, sedam, šest, pet, četiri,
tri, dva, jedan.
Gase se svjetla!
Mikkel.
Sranje, jesi li dobro? Ajme meni.
Zašto nisi zatvorio oči?
-To ne može biti dobro za djecu. -Ne može.
-Što je to bilo? -Moramo ići.
Miči se, ti debela…
nakupino.
Audune?
Odlazite, bježite!
Čekaj! Audune!
Idemo!
-Netko ga mora zadržati. -Ne, dođi!
-Bježite! -Ne!
Bježite!
Jebemti!
-Što je to bilo? -Bježi!
Ništa od toga.
Koncentracija, idemo.
Stojko?
To si ti, je li? Učinilo mi se da te čujem.
Ne šali se, onda ništa od dogovora.
Ne!
Tata?
Bi li me odvezao u rodilište?
-Pazi što radiš. -Hoću.
Idite vi, ja ću malo pospremiti.
-Pelle, jesi li dobro? -Što je bilo?
Svjetla su…
Ode svemirski brod u zrak.
U onom smjeru.
A oni su se srušili.
-Je li svemu kraj? -Bože, nadam se.
TRI MJESECA POSLIJE
-Jesi li spremna? -Spremna sam.
-Bit će veoma intenzivno. -Volim intenzivno.
Dobro.
Ti desno, ja lijevo?
HVALA ŠTO SLAVITE S NAMA
Dečki, timski rad je najvažniji.
Nemojte se sami junačiti.
Zapamtite, zajedno možete sve.
Dobro! I trebate imati plan.
Da, dobro je rano ih naučiti.
-Da. Neki nikad ne nauče. -Ne.
Nije loš početak posla, makar ti ja bio prvi klijent.
Odbija li se od poreza?
Mogu li dovršiti vjenčanje? Pa ćemo o laser tagu u ponedjeljak.
-Partneru.
Momci, zdravo.
-To je tako zabavno! -Je li?
-Da! -Tako zabavno!
Nisam znao da toga ima na vjenčanjima.
Svaki dan nešto naučim od tebe.
-Klinca sam upucao ravno u oko. -Ne valjda.
-Ne znam je li… -Ne.
Što misliš, bi li Audun odobravao?
Apsolutno.
Za Auduna?
Za Auduna.
-Za Auduna. -Živio!
Ali, momci…
Neki ovdje tvrde da su najbolji tim za laser tag na vjenčanju.
-Što? -Dobro.
-Dakle… -Ne možemo to dopustiti.
Ne, ne možemo to dopustiti.
Vitezu tame?
Zelena strijelo?
Idemo.
Audune?
Ono što su govorili o izvanzemaljcima u Hessdalenu…
Sve je to istina.
Na njihovom smo brodu, putujemo na njihov planet.
Znaš li koliko je sati?
Vrijeme je za ubijanje.
Mislim, nećemo ubijati vrijeme.
Vrijeme je za to da ih ubijamo. To…
Nećemo vrijeme ubijati. To mislim.
Prijevod titlova: Vida Živković