‎Ajutor! Hai să fugim! Fugi!
‎Ce naiba?
‎HESSDALEN ERA UN ORĂȘEL NORVEGIAN OBIȘNUIT
‎PÂNĂ CÂND LOCUITORII AU DESCOPERIT ‎LUMINI INEXPLICABILE PE CER
‎Doamne!
‎Înregistrez, am filmat!
‎SAVANȚI DIN TOATĂ LUMEA AU VENIT AICI,
‎ÎNSĂ LUMINILE RĂMÂN UN MISTER…
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Mă numesc Stine Lyongo. ‎Conduc Observatorul Hessdalen…
‎Da, grozav, Stine.
‎Dar eu mă întreb:
‎oare ce să fie?
‎- Da. ‎- Încă puțin…
‎Sunt prima administratoare ‎a observatorului,
‎dacă e un unghi interesant.
‎Unghi! Unghiul e greșit, ‎așa că trebuie să-l schimbăm.
‎Știința a cam dat-o în bară ‎aici, în Hessdalen.
‎- Din contră. Suntem epicentrul… ‎- Dar există multe teorii online.
‎Printre altele, legate de extratereștri. ‎Care e preferata ta, Stine?
‎Reacțiile bioluminescente ‎în microorganisme…
‎Super. Doamne! Ce palpitant!
‎Urmăriți-ne în continuare! ‎Mereu aflați ceva nou la Smartweek.
‎Codul promoțional e MysteryLady20, ‎într-un cuvânt.
‎O să fie grozav.
‎Bine. Suntem în peșteră.
‎Intrăm.
‎Deci intrăm aici. Da… Vin.
‎Chestii foarte interesante.
‎Ce bizar!
‎Ce? Ce e bizar?
‎Ce naiba? Ține!
‎Bine. Da, e o piatră…
‎Ce e asta?
‎Rahat!
‎Apăsați „like” și abonați-vă.
‎Mystery Lady se ocupă de un mare mister.
‎Poate că ar trebui
‎să mergem mai departe.
‎Băieți, am găsit un soi de…
‎sală.
‎Ce naiba?
‎Nici că se poate mai bine.
‎Mâzgă verde. Am găsit mâzgă verde.
‎E cumva…
‎Ar putea fi un păianjen.
‎Ce? Stine?
‎Alo? Hei!
‎Bine, câte degete vezi?
‎Cinci. Bine. Foarte bine.
‎Dumnezeule! Bine.
‎Bine. E un mister nebunesc. ‎Nu înțeleg ce se întâmplă.
‎Stine?
‎- Bam! ‎- Ai…
‎E a ta. Felicitări!
‎- Bună! ‎- Salut, șefu'!
‎De ce ai venit azi, Kasper Kielland?
‎Ei bine, pentru că vezi că sunt… special.
‎Și știi să recunoști o lovitură.
‎Rahat! Să-mi bag! Scuze.
‎Ce naiba? Lovitură? Lovitură.
‎Știi să recunoști o afacere. ‎Ba nu. Nu recunoști o afacere.
‎Bună!
‎Lovitură. Ocupație. Anexare.
‎„Tur de forță” ar merge. ‎Știi să recunoști o operă de artă
‎și eu nu ofer… Nu așa ascuțit!
‎Și îți ofer o oportunitate de investiție.
‎- Cartonașele tale. Găuri duble. ‎- Minunat. Mersi.
‎Ceai verde. Sirop de agave.
‎- Grozav sistem. ‎- Trebuie să fie perfect.
‎- Va fi absolut perfect. ‎- Bine.
‎- Te preocupă ceva? ‎- Nu, nu-ți spun… Bine.
‎- O să mai fie ceva perfect. ‎- Da?
‎Petrecerea burlacilor.
‎Mâine o să te ia o mașină. ‎Mergem la o cabană în…
‎Hessdalen.
‎Ce?
‎Jocuri de societate, ‎prieteni, cântece, glume, întrebări…
‎- Mâine? ‎- Da, și stăm peste weekend.
‎O să-ți placă. Merg acolo vară de vară.
‎Mai e și treaba cu luminile din Hessdalen.
‎- Luminile din Hessdalen. ‎- Da.
‎Poate elucidăm misterul? Nu știu.
‎- Așa, băieți? ‎- Bună!
‎- Bună, Pelle! ‎- Bună!
‎- Despre ce vorbim? ‎- Petrecerea burlacilor.
‎- Ce? ‎- Da! Abia aștept.
‎Nu putem organiza petrecerea ‎în weekend, Audun. Nu pot.
‎Nu! Pe bune? Păcat. ‎Deci rămânem doar noi doi?
‎De câți ani urmăresc contractul ăsta?
‎- Șase.
‎Nu pot să ies la băute ‎în pline discuții. Adică…
‎Mulțumesc, îmi place ideea.
‎Dar e prima dată când fac ceva singur.
‎- Kasper Kielland îmi poate schimba viața. ‎- El e.
‎Kasper Kielland.
‎Cine e?
‎- Bun. Acum e acum. ‎- Hai că poți!
‎- Știm că poți. ‎- Pulsul. Măiculiță!
‎- Bun pulsul? ‎- Poți!
‎Fă-l praf!
‎Bine, e timpul să dau bice.
‎După cum vedeți sau veți vedea,
‎metodele de cuantificare ale lui Sharp
‎surclasează metodele convenționale ‎de investiții.
‎- Mai ales când… ‎- Da, băiete.
‎Hai să luăm o pauză. ‎Am ajuns până la chiulasă.
‎Dacă scoți capul afară, vedem mașina.
‎Mașina! Da, Kasper Kielland. ‎Te referi la…
‎Nu e evident? Imaginea de ansamblu. ‎Vreau ceva mai exuberant,
‎ceva mai sexy, mai plin de viață. E anost.
‎Da. Nasol. E…
‎- Continuă. ‎- Întoarce-te puțin, băiete.
‎- Acoperă-ți urechile. ‎- Da.
‎- Kasper. ‎- Îl vreau pe Tom Cruise.
‎Nu pe ‎Rain Man. ‎E cam limitat.
‎- Dă-mi două minute. ‎- Zece secunde!
‎Continuă!
‎- Ce? ‎- Hai!
‎Bun, ceva mai plin de viață. Uite!
‎- Bum! ‎- Bine, mersi.
‎Sau? Nu am terminat. E de ajuns?
‎- Să mă duc după el? ‎- Tu ce crezi?
‎Da, ar trebui.
‎Kasper Kielland. Scuză-mă.
‎- Bună! ‎- Nu scap de tine.
‎Înțeleg că a fost cam simplu…
‎- Foarte. ‎- Voiam să-ți explic…
‎Te înțeleg. ‎Știu că vrei să joci cu profesioniștii.
‎Dar am o mică problemă. Nu te știu. ‎Nu te las să-mi investești banii.
‎- Nu… ‎- Ar fi ciudat, nu?
‎Nu, eu…
‎Prezentare în PowerPoint? Să-mi bag…
‎Știi cine a venit la ultima prezentare?
‎Ascultă.
‎Kygo. Să bea shoturi cu băieții.
‎Le-a trântit. Așa ceva impresionează.
‎Pentru că e o experiență.
‎- E ceva, nu doar aer. ‎- Nu.
‎Ei nu-și bat joc de mie. ‎Dacă nu-și bat joc de mine,
‎nu-și bat joc nici de banii mei.
‎- Da, Herman? ‎- Sebastian.
‎Asta am zis și eu. ‎Nu-ți bate joc de mine.
‎- E simplu. Pa! ‎- Absolut.
‎Am o experiență… pentru tine.
‎- Audun? ‎- Cum a mers?
‎Trebuie să fie o petrecere de pomină.
‎Da!
‎Să-mi bag!
‎Să-mi bag! Rahat!
‎Calmează-te. Bine, unde suntem?
‎A fost grozav.
‎A fost bine.
‎- Bine. ‎- Nu am semnat încă…
‎Dragule, nu…
‎Nu, e normal. Am un plan.
‎Închipuie-ți un avion mic aterizând ‎și sunt turbulențe…
‎- Turbulențe. ‎- Vânt. E în regulă.
‎- Am un plan. ‎- Un plan de avion.
‎Da, dar totul e… Josefine?
‎Ce-i asta?
‎- Ce e? ‎- Da.
‎Aia… Vino încoace!
‎A venit mama ta cu niște chestii.
‎Inspirație pentru nuntă.
‎- Nimic aiurea. ‎- Cucu-bau!
‎- Nu. ‎- Și chestia asta.
‎Da. Exact genul ăsta de lucruri nu…
‎Bine, dar ascultă.
‎„Cu tactica lor unică, Cât e Ceasul,
‎Mikkel Stegger și Sebastian Borgnes ‎se califică…” Cine e aici?
‎- Eu sunt. ‎- Tu ești.
‎„…la Campionatul Mondial laser tag.”
‎De ce n-am auzit de asta sau de el? ‎Cine e?
‎Unde e?
‎El…
‎Probabil că tot la laser tag e.
‎El… Da.
‎ACTIVITĂȚI PETRECERE BURLACI
‎Ce faci?
‎Am uitat să-ți spun. ‎Petrecerea burlacilor e în weekend.
‎- Ce? ‎- Da.
‎- Nu! Pentru tine? ‎- Da.
‎Da, scumpule! Așa se face.
‎Ai nevoie de asta. ‎Ieși, bea, petrece, stai cu prietenii!
‎- Trebuie doar să-mi adun gândurile. ‎- De ce?
‎Pentru petrecerea burlacilor?
‎Da, fac o listă de idei, ‎să plănuim weekendul.
‎Nu vreau surprize. Nu cred că e…
‎Încearcă și tu să te distrezi.
‎O să fie distractiv. Foarte distractiv.
‎- Da.
‎Bine.
‎Trebuie să fie distractiv. ‎Am un plan, așa că…
‎Trebuie să fie distractiv.
‎Să-mi bag!
‎- Ai primit lista? ‎- Da.
‎Cu baloane-scule, shoturi cu jeleu, ‎tikka masala.
‎- Da. ‎- Nu te mai gândi la asta.
‎Relaxează-te. Mă descurc. ‎Am un plan solid.
‎Totul e pregătit. Calm.
‎Vrea să fie gâdilat la boașe, ‎să-l impresionăm. Asta a zis.
‎Știu să gâdil boașe.
‎Ia uite!
‎Crezi că există ‎ceva ce nu pot face la boașe?
‎Închipuie-ți…
‎Zi-mi unde să-l gâdil și mă bag.
‎Dar o să-l gâdil cumva.
‎- Când… ‎- Nu te mai gândi la asta.
‎Bună!
‎Salut, băieți!
‎- Vai… ‎- Bună!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Bună!
‎- Bună, Pelle! Știi planul, da? ‎- Da, șefu'.
‎Petrecem cu un tip ‎până cumpără un abonament.
‎Ce? Nu. Bun.
‎Ești pe aproape. ‎Vreau să se distreze Kasper.
‎Da? Ar fi bine să mă lăudați puțin ‎ca să-și spună…
‎- „El…” ‎- El.
‎- Absolut. ‎- Da, vă rog.
‎Da.
‎- Batem palma la trei. ‎- Bine.
‎- Unu, doi, trei. ‎- Petrecere!
‎Ce? Nu…
‎RACHETĂ
‎Ce?
‎Hai să petrecem! Ia uite-i pe ăștia!
‎Sunteți niște „bombardieri”, ‎se vede imediat.
‎Da. Kasper. Audun. Pelle.
‎- Încă mai ține porecla? ‎- Da.
‎Mișto mașină!
‎Mulțumesc.
‎Caroseria e la comandă de la A la Z. ‎Dar nu e cea mai mișto parte.
‎- Ce e mișto e dedesubt. ‎- Da?
‎Dedesubt? Aici…
‎- Sub capotă, amice. ‎- Da.
‎E o simbioză nebunească
‎de inginerie genială și niște metal.
‎Are un singur țel: ‎să le-o tragă celor de la Tesla!
‎Ia uitați! Dobitoc!
‎Dobitoc activat.
‎Mă gâdilă de fiecare dată.
‎E unic afurisitul.
‎- Un condensator de flux? ‎- Da. Nu pune laba!
‎- Am văzut doar poze. ‎- Acum vezi unul adevărat.
‎Acum sunt fericit iar.
‎Îmbracă-te cu asta! ‎Contribuția mea la petrecere.
‎- E pentru mine? ‎- Clar.
‎- Nu mai are nimeni. ‎- Bine.
‎- Ce amabil! ‎- Da.
‎Bine. Shoturi?
‎- Shoturi? ‎- Mulțumesc.
‎Shoturi? Sunteți gata?
‎Bine.
‎E promițător, nu? Aduce cadouri și…
‎Mikkel?
‎- Cred că e magnet pentru femei. ‎- Da. Și asta atrage.
‎Nu.
‎Sebbe!
‎- Da! ‎- Amice!
‎- Surpriză! ‎- Da. E o plăcere…
‎- Da. ‎- Ia uite!
‎- E un urs. ‎- Haide!
‎Cineva e gata de petrecere.
‎Da, un ursuleț. Nu e rău.
‎Vezi să nu ți se scoale.
‎- Cum adică? ‎- Ce tot spui?
‎- Ați auzit povestea cu scula? ‎- Nu cred.
‎- Nu le-am spus. ‎- Nu le-ai spus?
‎- Nu. ‎- E amuzant….
‎Sunt sigur ‎că Sebastian are o sculă grozavă.
‎- Bine. Da. ‎- Arată-ne.
‎- Sau ne spui povestea? ‎- Să mergem?
‎- O s-o auzim. ‎- Nu, mai târziu.
‎Vino cu mine să-mi spui povestea. ‎E interesant.
‎- Bine. ‎- Intră.
‎- Mă duc. ‎- Sigur.
‎- Pe curând! ‎- Da.
‎- Deci, Sebbe… ‎- Nu.
‎Am rescris niște hituri vechi, ‎mă gândesc să le cântăm.
‎De ce l-ai invitat pe Mikkel? ‎De unde știi de el?
‎- Josefine a spus… ‎- Josefine?
‎Josefine ți-a spus?
‎Amicul tău.
‎- Felicitări! E foarte distractiv. ‎- Da.
‎Haide!
‎Foarte distractiv.
‎Să-mi bag!
‎Hessdalen la trei!
‎Hessdalen!
‎TURURI OZN ‎CAFENEA
‎Sper să-ți placă. ‎E un preparat norvegian tradițional.
‎- E bun. Foarte bun. ‎- Da!
‎- Cum îi zice? ‎- „Rasperballer”.
‎Sunt niște găluște.
‎Stine?
‎Nu!
‎CONCURS CU ÎNTREBĂRI
‎Trecem la întrebarea 27.
‎Care e singurul lucru pe care îl comandă ‎Sebastian la McDonald's? Pelle?
‎Hotdog dublu în chiflă. ‎Lipie cu cartofi. Bun.
‎- Ce? ‎- Kasper?
‎Un McSuperpumn, fix în fund.
‎- Mikkel? ‎- Cred că McFlurry.
‎Dar alege bomboanele galbene.
‎- Da! ‎- Nu!
‎- Corect. Da! ‎- Foarte bine.
‎Trecem la întrebarea 28.
‎Bine! Am Ludo sau bingo sau ce jucăm.
‎- Toți trebuie să bea un shot. ‎- Da, așa.
‎- Poate niște muzică? ‎- Da!
‎Am făcut un playlist ‎în care fiecare cântec evocă
‎un moment important din copilăria ta.
‎Nu. Știu ce ascultăm.
‎- Ce? ‎- Sculărie. Special pentru tine.
‎Da! Așa mai zic și eu! S-a prins!
‎Bine.
‎- Știi ce fac eu când sunt trist? ‎- Să-mi bag!
‎- Și eu mă întristez. ‎- Ce?
‎Da. Dar apoi îmi spun cu voce tare:
‎„Bip bop”.
‎- Bip bop? ‎- Da.
‎- Bip bop? ‎- Da, și tu poți.
‎Apoi o repet la nesfârșit ‎până ce tristețea…
‎dispare.
‎- Bună, Pelle! ‎- Salut, șefule!
‎- Vreau să îți arăt ceva. ‎- Bine.
‎Ești gata?
‎Da. Asta e…
‎Fii atent. Ia uite!
‎Direct din Japonia. ‎N-am avut timp să încerc.
‎Chestiile astea sunt la alt nivel.
‎Tot ce faci e să-l pornești aici. ‎Apasă comutatorul. Așa.
‎Apoi se sincronizează cu vesta și gata.
‎Da, ia uite!
‎Da, bine. Deci mai joci?
‎În fiecare săptămână. ‎Trebuie să mă mențin în formă.
‎Adversarii mei sunt mai tineri, dar…
‎- Am o responsabilitate. ‎- De ce ai adus asta?
‎Am zis să jucăm câteva runde.
‎- Cu băieții? ‎- Nu știu dacă…
‎Nu e la fel fără partenerul meu.
‎Bine. Mikkel, poți să… ‎Îmi faci o favoare?
‎Sigur.
‎Poți să o lași mai moale? ‎Și nu mai spune povești jenante.
‎Kasper se gândește doar la scula mea ‎când mă vede.
‎Hai, doar suntem prieteni!
‎- Kasper nu e prieten, e… ‎- Dar ce e?
‎Las-o baltă. Doar…
‎Poți s-o lași mai moale ‎cu Mikkel Show, măcar puțin?
‎- Mai moale. ‎- Sigur.
‎- Bine? ‎- Da, înțeleg ce spui.
‎- O las mai moale. ‎- Bun.
‎- Te-ai întors! Ei bine, pipi! ‎- Am…
‎Îmi pare rău că nu pot veni, ‎dar salută gașca.
‎Da, dar trebuie să închid. ‎Mă văd cu Georg.
‎Da. Pa!
‎Bun-venit la turul OZN din Hessdalen!
‎Bine. Noi plecăm.
‎POLIȚIA
‎Îmi cer scuze.
‎Ce se întâmplă cu tinerii ăștia? ‎Turism cu OZN-uri afurisit!
‎Biletele pot fi cumpărate de la ghișeu.
‎- Bună! ‎- Construiești o fortăreață?
‎Da, uite ce frumusețe!
‎Grila de protecție Flexi 2000.
‎- Nimeni nu va trece de asta. ‎- Nu.
‎Dar uită-te la tine! Scumpo, radiezi. ‎Mai ai mult?
‎Ai chemat poliția ‎ca să vezi în ce lună sunt?
‎Nu. N-ai mai văzut asemenea nebunie.
‎- A dispărut dulapul cu băuturi. ‎- A dispărut.
‎Cred că au ajuns departe.
‎Nu-i poți acuza pe frații Gullhella ‎de tot ce se întâmplă aici.
‎Nu e vorba doar de mine. Fură peste tot.
‎- Au luat un uscător de la camping. ‎- Un uscător?
‎Da. Și un aparat de vafele.
‎Nu uita că noi, adulții, ‎vorbim despre așa ceva.
‎Da, trăncăniți întruna.
‎- De ce n-au luat și berea? ‎- E doar o diversiune.
‎O diversiune? Nu sunt atât de deștepți.
‎Mi-era că-mi fură noul radio.
‎E cel mai nou model.
‎E cam șifonat, dar radioul ăsta
‎prinde semnal de la 50 km distanță.
‎Știi că e ilegal să asculți ‎comunicații publice?
‎Nu de asta l-am luat.
‎Alo? Hjørdis? Hjørdis, alo? Terminat.
‎Alfa 0-4. Alfa 3-1, ‎trebuie să folosești semnale de apel.
‎Am mai exersat. Terminat.
‎Da, scuze. Alpha, Alpha, ‎îl apelez pe Alpha. Terminat.
‎Spune-mi ce e, Benjamin.
‎Da, am primit plângeri de la vecini ‎în legătură cu frații Gullhella.
‎Da. Ai auzit?
‎Vrei să arunc o privire? Aproape…
‎Ar fi bine. E un exercițiu bun.
‎Fă-o și ești liber. Terminat.
‎Mulțumesc…
‎Ce naiba?
‎Da, clienților mei le place poza.
‎Oamenilor le plac luminițele.
‎Le spun: „E fiica mea. Nu e adorabilă?”
‎Mă înveselește să-ți văd rânjetul zilnic.
‎Chiar mă înveselește.
‎Bun. S-au strâns fetele deja?
‎- Mikkel Mouse! ‎- Maestrul Kasp.
‎Da!
‎Kasp. Kaspy. Să vedem…
‎- E cam mult. ‎- Dacă putem…
‎- Merge? ‎- Sebster!
‎A fost tare.
‎Ce bine bate palma! Se lipește.
‎Bine, doamnelor. Ce prostii facem azi?
‎- Să vă povestesc. ‎- Da.
‎Am organizat un tur privat…
‎la…
‎Observatorul Hessdalen.
‎Ce e observatorul, Audun?
‎Sunt lumini inexplicabile ‎care au fost văzute peste ani prin vale.
‎- Ați auzit de fenomenul Hessdalen? ‎- Extratereștri?
‎Ce?
‎Da. E cam simplu.
‎Da, luminile par a avea o țintă,
‎dar pot fi cauzate de mulți factori.
‎Dna Stine Lyongo, cercetător-șef, ‎are o teorie
‎pe care tind s-o cred.
‎O reacție de bioluminiscență. ‎Explică lipsa unei mase definite.
‎Adică nu e…
‎Da, ne-ai păcălit, Audun.
‎Putem discuta? Afară? Pentru un minut?
‎- Doar noi? ‎- Da.
‎Ce faci? ‎Ce s-a întâmplat cu lista? Baloanele?
‎Shoturile cu jeleu? Tur OZN? Ce ai?
‎Nu, nu sunt chestii cu OZN-uri. ‎Relaxează-te. E știință pură.
‎- Bine. ‎- O să-ți placă.
‎Nu e petrecerea mea. I-am promis ‎lui Kasper că-l gâdil la boașe.
‎Ai zis că va fi gâdilat.
‎Trebuie să găsim o idee inedită,
‎altfel se suie în mașina aia unică ‎și pleacă. Și am pus-o.
‎- Scuze… ‎- Nu, e-n regulă!
‎Trebuie doar să facem ceva distractiv, ‎ceva macho, ceva…
‎Paintball. Hai să jucăm paintball!
‎- Nu sună rău! ‎- De mult mă gândesc la asta.
‎Da, îmi amintesc când am jucat paintball.
‎Da.
‎Mergem?
‎Așa mai zic și eu. Sculărie.
‎Eroare sistem.
‎- Să-mi bag! ‎- Ce naiba se întâmplă?
‎Ce-a fost asta?
‎- Fir-ar al naibii! ‎- Nu.
‎Mașină de vis pe naiba!
‎Ești bine?
‎Fragil.
‎- E totul bine? ‎- Dacă e bine?
‎- Nu. ‎- Chiar întrebi?
‎- Ce prostie! ‎- Da.
‎Știi cât o să mă coste? Rahat!
‎- Mulți bani. O să coste… ‎- Dincolo…
‎Nu, ce naiba s-a întâmplat?
‎- Ai zis să facem ceva inedit. ‎- Da.
‎Să-mi bag.
‎Parcă suntem în‎ Invazia zombi.
‎Alo! Suntem un grup ‎care vrea să joace paint.
‎Paintball?
‎Suntem aproape de observator, am putea…
‎- Alo! ‎- Dar nu vrea nimeni.
‎Nu putem începe și gata? O să vină cineva.
‎- Da. ‎- E deschis.
‎Dar nu plătim mai întâi?
‎- Ai intrat direct, bun. ‎- Kasper.
‎- Sebbe! ‎- Da. Rahat.
‎Îmi pare rău, nu sunt destule arme.
‎Nu-i nimic, jucați voi. ‎Eu nu prea tolerez durerea.
‎Măiculiță!
‎Mamă! Sunt teafăr.
‎- Toate bune? ‎- Da.
‎- Înțeleg de ce o faceți. ‎- Mai e cineva care nu știe să joace?
‎Eu și Sebbe am fost campioni europeni ‎la laser tag.
‎- Pe vremuri. ‎- Glumești?
‎- Pistolari Înnăscuți, frate! ‎- Da.
‎- Ce? ‎- Da, chiar am fost.
‎- Așa e. ‎- E adevărat.
‎S-a întâmplat demult. ‎Jucăm? Să începem…
‎- Noi doi contra lui Kasper și Audun? ‎- Nu echipa națională împreună.
‎- Putem să alegem. ‎- Ce-i asta? Excursie cu clasa?
‎Vă iau telefoanele, ‎ca să ne concentrăm pe distracție.
‎Mamă!
‎- E grozav. ‎- Acoperă-mă, o iau la dreapta.
‎Tu. Dar eu? Vreau și eu să mă bag.
‎Îmi fac treaba, apoi discutăm. Da?
‎N-am vrut să…
‎Rahat! O iau de la capăt. Sunt eliminat?
‎Da.
‎- L-am nimerit pe Kasper. ‎- Ce?
‎N-am vrut. Am tras. Acțiunea era în toi…
‎Doamne, Audun! Ce…
‎Să-mi bag!
‎Îl împușcăm și pe Mikkel ‎și o luăm de la capăt.
‎Data viitoare, îl lași să te împuște.
‎- Stai jos. ‎- Doamne!
‎Fără brațe.. Stai acolo. Bun.
‎Să-i dăm drumul!
‎Așa trebuia să procedezi. Să te ascunzi.
‎Cum de trage în amândoi?
‎E parșiv. Nu are nicio strategie,
‎așa că flanchează tu și ne vedem la șanț.
‎- Ce? ‎- Tu trage și eu mă întorc.
‎Bine.
‎Haide!
‎Ce naiba?
‎- Am tras în cineva. ‎- Bun! Așa și trebuie.
‎- Nu, chiar am împușcat pe cineva. ‎- Ce?
‎Să-mi bag!
‎- Ce-ai făcut, Sculărie? ‎- Credeam că sunteți voi.
‎- Am eu creastă decolorată? ‎- Mă orbea soarele!
‎- O fi fost puternică lumina. ‎- E mort?
‎- Nu de la vopsea. ‎- Din ochi ajunge în creier.
‎- L-ai nimerit în ochi? ‎- Nu e mort!
‎Uite, respiră! Sau…
‎Fir-ar să fie!
‎Nici nu te cunosc!
‎Măiculiță, fraiere! Mi-a sărit la gât!
‎- Toate bune, Pelle? ‎- Da.
‎- Asta-i ceva de zombi! ‎- O să mă transform?
‎Nu, nu există.
‎- Și ce-i cu ochii strălucitori? ‎- O reflexie, poate.
‎O reflexie? Serios? Kasper, ajută-mă.
‎- Pelle! Tu ai văzut. ‎- Se întâmplă ceva cu mine.
‎A fost ceva dubios.
‎Ne întoarcem la cabană ‎și nu mai pomenim despre asta.
‎Nu s-a întâmplat nimic. ‎Am fost aici toată ziua.
‎Am fost acolo… De ce vorbesc engleză?
‎- Bună! ‎- Ce faci?
‎Nu pornește. ‎Pelle, trebuie să apăs pe ceva?
‎- Învârte cheia. ‎- Așa funcționează.
‎Da, nu merge. Pelle, unde e motorul?
‎- Bine… ‎- Ce se întâmplă?
‎A dispărut motorul.
‎Da, acum are logică.
‎- Cum de are logică? ‎- Nu pornește fără motor.
‎N-are cum să dispară. Are o tonă.
‎Mie mi-a ajuns, Sculărie. ‎A fost o petrecere mișto.
‎Sau ce-o fi fost. ‎Dă-mi telefonul să chem un taxi.
‎Nu mai vreau. Telefon.
‎A dispărut.
‎Cum să dispară? Ce tot spui?
‎Cutia cu telefoanele. ‎Au rămas doar husele.
‎Nu!
‎Să-mi bag. ‎Audun, ai zis că e aproape observatorul.
‎E chiar acolo.
‎Eu zic să mergem la observator, ‎e mai aproape decât cabana.
‎Prioritatea mea e să am grijă de tine, ‎De voi toți, desigur.
‎Dar tu ești principala…
‎- Gura, Sculărie! Priorități. ‎- Tu ești.
‎Cel mai important lucru ‎e să ne cărăm de-aici.
‎- Clar. ‎- Bine.
‎Stai! Eu nu umblu neînarmat prin pădure.
‎Ce naiba mai e și aia?
‎Exact. Despre asta vorbeam. Bine.
‎Am citit despre tatăl tău ‎în ‎Dagens Næringsliv.
‎E impresionant. Sigur faceți ceva bine.
‎- Da. Și eu? ‎- Da, tu. Eu așa zic.
‎- Trebuie să ai anturajul potrivit. ‎- Da.
‎- Ăsta e secretul. E vital. ‎- Cum așa? Cum…
‎Există două tipuri de oameni. Notezi?
‎Dulciuri și legume. Mikkel, de exemplu.
‎- El e vată de zahăr. Ai înțeles? ‎- Parcă îl plăceai.
‎Îmi place vata de zahăr. ‎M-aș îmbăia în ea. Mi-aș înfige…
‎- Nu înțeleg… ‎- Vata de zahăr e ca oamenii.
‎Fără valoare nutritivă, dar un deliciu. ‎Poți să-i mănânci
‎și mai apoi să-i scuipi. Ai înțeles?
‎Sculărie, dacă vrei să fii ‎un urs mare și puternic,
‎vrei o dietă echilibrată.
‎Da. Ești ceea ce mănânci.
‎- Exact, Sculărie! Te-ai prins! ‎- Da, sigur.
‎- Nu mănânci doar cartofi fierți. ‎- Nu.
‎- Ce mai mâncăm? ‎- Ciorbă.
‎- Condimente. ‎- Da, clar, ne trebuie ceva piperat.
‎Dar nu pui condimente pentru grătar ‎pe vată de zahăr, nu?
‎Da…
‎Am ajuns.
‎Ce aglomerat e, Sculărie!
‎Trebuia să facem un tur, ‎deci o să vină cineva.
‎- Nu înțeleg. ‎- Doamne! O să dureze o veșnicie.
‎Vrei să intrăm prin efracție?
‎Dacă nu iei și nu strici nimic, ‎nu intri prin efracție.
‎Da, foarte logic.
‎OBSERVATORUL HESSDALEN
‎Uite, ne-au invitat înăuntru! ‎Cine vine cu mine? Kasper?
‎Nu, Kasper nu vrea. Sculărie e încântat.
‎- Desigur, absolut. O să… ‎- O iau eu, să-l apăr pe Pelle.
‎Perfect. Voi păziți afară și noi intrăm.
‎- Da. ‎- Ne anunțați dacă vine cineva.
‎Stai. Care e planul? Ai vreun plan?
‎Găsim un telefon și cerem ajutor…
‎- Nu e un plan rău. ‎- Nu.
‎Ai grijă! Nu știm ce-i pe aici.
‎Nu mai fi miorlăit! Nu mai suntem copii.
‎Am avut un déjà-vu.
‎Unul pe bune. ‎Mai știi când ne-am calificat la Helsinki?
‎- Da. ‎- A fost tare.
‎Mikkel, poți să nu mai fii…
‎vată de zahăr? Măcar puțin?
‎Trebuie să ne concentrăm.
‎Vată de zahăr?
‎E chiar fascinant.
‎A fost cel mai mare proiect din Trøndelag ‎la vremea aceea.
‎Nu doar pentru studiul fenomenului.
‎Toate comunicațiile din vale trec ‎prin acest dom.
‎Fascinant. O s-o țin minte. ‎Nu-mi mai povesti.
‎Ce loc mai e și ăsta?
‎- Vezi dacă e vreun telefon… ‎- Da.
‎- Pelle nu trebuia să aibă și el? ‎- Ce? Astea?
‎Nu, e-n regulă.
‎- E bine. ‎- A zis că e-n regulă.
‎- Putem să… ‎- Așteptăm să vedem cine iese.
‎Nu are ton.
‎Pare a fi un dispozitiv de comunicare. ‎Crezi că… Nu.
‎E oprit. Nu funcționează.
‎Ce-i aia?
‎Fenomenul despre care vorbea Audun.
‎E Stine Lyongo.
‎Spune-ne nouă, nu striga la ea.
‎- Gata, telefon. ‎- Ce? Da.
‎Parcă ziceai că nu spargem nimic, ‎că nu e intrare prin efracție.
‎Mie îmi pare în regulă.
‎- Poliția din Hessdalen. ‎- Sunt Mikkel Stegger.
‎Suntem în pădure, la observator.
‎La observator? Cu ce vă pot ajuta? ‎Și acolo dispar lucruri?
‎Nu, am dat de un tip.
‎Nu știu dacă era extraterestru ‎sau ceva supranatural.
‎Ceva extraterestru. Nu mai spune!
‎Da, nebunie curată. ‎Îi străluceau ochii. Nebunie!
‎Bună ziua! Lăsați treaba cu ochii.
‎Ce vrea amicul meu să spună…
‎Mă scuzați.
‎Câți idioți sunteți acolo?
‎- Vreau să vorbesc cu Stine. ‎- Stine?
‎Stine nu e aici.
‎- Tipul de la paintball? ‎- Ce caută aici?
‎Ăla cu chică hidoasă.
‎- Cum să arăți așa? ‎- Trebuie să-i avertizăm.
‎Nu, ne ținem gura și stăm aici.
‎M-am săturat să tot aud ‎de marțieni în Hessdalen.
‎- Știre șocantă. Nu există. Gata. ‎- Nu!
‎- Să le dăm un semn. ‎- Nu, stăm aici.
‎- Ce-i asta? ‎- Am sfeclit-o.
‎- Rahat. ‎- Ce?
‎- Oaspeți. ‎- Ajutoare?
‎- E tipul împușcat în față. ‎- Nu a fost intenționat!
‎- Era soare și… ‎- A venit să se răzbune!
‎- Ce naiba? ‎- Rahat!
‎Să ne ascundem aici.
‎Am verificat, e încuiat. Altceva.
‎- Hai, du-te! ‎- Stai, nu…
‎- Scuze. ‎- Să-mi bag, Mikkel…
‎Aruncă-l în pivniță, cu ceilalți.
‎Ce-a fost asta?
‎Ce naiba?
‎Era mort, nu?
‎Așa cred.
‎- Du-te să verifici. ‎- Ascunde-te!
‎- Vin! ‎- Nu e loc.
‎- Nu stau cu cadavrul. ‎- Fă pe mortul!
‎- Nu! ‎- Încearcă.
‎Să-mi bag!
‎Ce naiba?
‎Era un șobolan.
‎- Ai verificat la cabană? ‎- Da. Era goală.
‎Ai căutat și în altă parte?
‎Contează? Avem de unde alege.
‎Ia legătura cu ceilalți. I-a văzut careva.
‎Ce naiba?
‎Au fost la paintball, ‎ne-au bătut un confrate și au fugit.
‎Închideți valea! Găsiți-i!
‎Seb?
‎Ce naiba a fost asta?
‎- Ce se întâmplă? ‎- Fug?
‎Nu prea au forță în picioare.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- E tipul de la paintball.
‎Îi strălucesc ochii, cum v-am spus. ‎E ceva extraterestru.
‎- Nu sunt zombi? ‎- Nu.
‎E cam mult. Ce să caute aici?
‎- Nu știu. ‎- Nu.
‎Pe bune. Comunicau cumva, ‎ca prin telepatie.
‎- Da, ciudat. ‎- A fost… ciudat.
‎Seb, ai văzut și tu. Ajută-mă. ‎Zi-le ce s-a întâmplat.
‎- Nu, eu n-am văzut așa ceva. ‎- Nu.
‎Bine?
‎Am sunat la poliție, dar el tot vorbea ‎de marțieni și nu vin.
‎O să mergem pe jos ‎și sper să găsim ajutor.
‎Bine.
‎- Ce ai? ‎- Nu-mi strica apele.
‎Încă ne mai putem bucura de weekend. ‎I-am promis o experiență.
‎- O să… ‎- Ce tot spui?
‎Nu! Ne calmăm și îi dăm înainte. Te rog.
‎Vrei să continui petrecerea după ce ‎ai văzut o pivniță plină de cadavre?
‎- Ce? Cadavre? ‎- Da, oameni morți.
‎Știu ce înseamnă. Ce tot spune?
‎Audun! Tu te pricepi.
‎- Nu vreau să fiu părtinitor… ‎- Doamne!
‎Sculărie. O pivniță plină de cadavre?
‎- Nu! ‎- Nu?
‎- Nu plină de cadavre. ‎- Doar pe jumătate plină?
‎- Da. ‎- Da?
‎- Ce se întâmplă aici? ‎- Sunt extratereștri!
‎Gura, vată de zahăr, deja e bizar!
‎- Vorbesc adulții. ‎- Băieți…
‎Dacă am fost mușcat de un extraterestru, ‎ce pățesc?
‎- Mă transform și eu? ‎- Nu.
‎Bună, Stine! Nu știu ce s-a întâmplat. ‎Ni s-a oprit motorul în drum.
‎Ia să văd! Mă pricep la motoare.
‎Grozav! Băieți, haideți în autobuz!
‎- Trebuie să-i ajutăm. ‎- Nu, stai!
‎Ce naiba…
‎- Ce naiba a fost asta? ‎- Extratereștri.
‎Fir-ar! Ce v-am spus eu? Extratereștri.
‎Mikkel Man, e cam mult ‎de digerat momentan.
‎- Am avut un déjà-vu. ‎- Nu, e altceva, Pelle.
‎Doamne!
‎La dreapta!
‎- Și acolo! ‎- Câți sunt?
‎- Pricepeți ceva? ‎- Nu, e țărănesc de-a dreptul.
‎Nu vă înțelegem… limba.
‎Alo! Stai pe loc!
‎Te împușc în boașe!
‎Pe poziții! Audun, dreapta. ‎Kasper, stânga.
‎- Fir-ar! ‎- Stai.
‎Stai.
‎Vino înapoi! Bine, Audun. Trage!
‎Să fugim! Haideți!
‎Rahat.
‎Da!
‎Bine.
‎Sunt… extratereștri.
‎Bine.
‎Bine. Fugi!
‎Ultimul număr este opt. ‎Cineva a ghicit șapte numere.
‎Unsprezece. Numărul este unsprezece.
‎Ciudat. Patru cafetiere.
‎Nu ne-ai crezut, ‎dar chiar sunt extratereștri.
‎Bună! Bună ziua!
‎Știu că pare o nebunie, dar e adevărat.
‎- Toată tărășenia. ‎- E adevărat.
‎Presupun că am vorbit cu voi ‎mai devreme la telefon.
‎Iar asta se întâmplă la observator?
‎Da. Peste tot.
‎Mai întâi la paintball, ‎apoi la observator,
‎apoi în pădure. De două ori în pădure. ‎Toate astea.
‎- E o invazie spațială! ‎- La Gullhella Paintball?
‎- Da. ‎- Era vreunul dintre gemeni acolo?
‎- Gemeni. Sunt gemeni. ‎- Da.
‎Cred că e cel pe care l-am bătut.
‎- L-ați bătut? ‎- Când l-a împușcat Sebastian.
‎- Era soare… ‎- A luat-o razna.
‎Ne-a atacat și era turbat. Ca un monstru.
‎Turbat. Ca un monstru. Am reținut corect?
‎- Da. ‎- Nu.
‎- Ce tot… ‎- Asta e.
‎- Notează tot. ‎- Asta s-a întâmplat.
‎Vă aud și dacă șoptiți. Luați loc, băieți.
‎Știu că viața e grea.
‎- Da. ‎- Dar nu procedați bine, băieți.
‎Drogurile sunt o gaură neagră.
‎Halucinații. Vă rupeți de realitate.
‎Nu, deja divagăm.
‎Nu glumim! Au loc lucruri ciudate aici.
‎Sunt luminile din Hessdalen, ‎fenomenul din orașul vostru nebun!
‎De fapt, nu e un oraș. ‎E considerată „sat”.
‎Și am o sugestie. ‎O să-l sun pe colegul meu.
‎Se ducea la Gullhella, ‎așa că o să aflu ce a văzut.
‎Da. Stai puțin. Poate că n-ar trebui.
‎Dacă e posedat?
‎Mă îndoiesc.
‎- Ce faci? ‎- Verific dacă e posedată.
‎E însărcinată. ‎Nu știi ce ar păți bebelușul.
‎- Alfa 3-1, sunt Alfa 0-4. Terminat. ‎- Alfa 3-1, recepționat. Terminat.
‎Ce să vezi?
‎Niște tipi zic că l-au bătut ‎și l-au împușcat pe Gullhella
‎cu o pușcă de paintball. ‎Poți confirma că asta verificai?
‎- Astea sunt urmările… ‎- Sunt…
‎Teoretic, sunt înarmați.
‎Oarecum. Terminat.
‎Ei par să fie. ‎Poți să-i reții până vin? Terminat.
‎Dacă erai extraterestru, ai fi explodat.
‎Da, mă descurc. Terminat.
‎Nu pățești nimic ‎dacă nu ești extraterestru!
‎Dar asta…
‎Vreți o ciocolată caldă?
‎E acolo, băieți. ‎Serviți-vă cu ciocolată și biscuiți.
‎- Aici? ‎- Da.
‎E cumva…
‎Alo! Ce naiba se întâmplă?
‎Regret, dar trebuie să stați aici. ‎Vine colegul meu.
‎- Vorbim când ajunge. ‎- Dar ciocolată mai primim?
‎Nu-mi place ‎să umblu singur prin pădure! Nu!
‎Rahat!
‎- Te urmăresc? ‎- Nu, nu cred.
‎Rahat, Audun! Avea ochii verzi.
‎Erau verzi. Străluceau. ‎Ai zis că nu există extratereștri.
‎Am zis că nu am avem motive ‎să credem că există. Dar a fost ceva.
‎Dar ar fi putut fi un parazit… Ce?
‎Hai să ne adunăm și să ne păstrăm calmul.
‎- Și ne ascundem. ‎- Da.
‎Ca să nu ne vadă.
‎Doamne! Bine. Mergem… încolo.
‎Nu!
‎- Nu! ‎- Fir-ar! Ajutor!
‎Marș!
‎Să-mi bag!
‎- Crezi că au scăpat ceilalți? ‎- Nu știu. Poate. Sper.
‎Ce faci?
‎Ajustez setările. ‎Măresc intensitatea razei.
‎Ce?
‎Nu te saturi niciodată ‎de alura asta de supererou?
‎Nu, încerc că fac față situației.
‎Dar ce crezi că se va întâmpla?
‎Crezi că o să faci pe John Wick?
‎Nu.
‎Nu știu, Seb. Poate că voi fi nevoit.
‎Cum ai apărut tu, ‎au început cu „Sculărie” și e…
‎Invazie spațială? Și asta e din vina mea?
‎Hai că-ți place!
‎Dar gândește-te.
‎Ne-am antrenat atât cu laser tag și acum ‎avem ocazia să nimicim extratereștri.
‎La 15 ani, ai fi fost încântat.
‎De ce ești așa de obsedat ‎cu vremurile alea?
‎Nu sunt obsedat. Care e problema ta?
‎Am venit să-mi sărbătoresc amicul, ‎să povestim despre vremurile bune.
‎Să ne amintim. ‎Există om mai ursuz decât tine?
‎Normal că sunt ursuz!
‎Ai ide cât de rar vine Kasper la așa ceva?
‎Voiam doar să-i fac o impresie bună.
‎Dar ai apărut tu. ‎Afurisitul de Mikkel Stegger. Minunat!
‎Glumești.
‎- Ce? ‎- Toate astea sunt pentru Kasper?
‎Și în weekendul ăsta lucrezi?
‎Da, îmi pare rău că eu încerc
‎să-mi văd de viață, nu să umblu brambura,
‎ca un educator la grădiniță!
‎Super. Știi ce? E chiar grozav, ‎e un vis devenit realitate.
‎Joc laser tag cât vreau în fiecare zi.
‎Beau câte sucuri vreau, nu dau un ban.
‎Sunt admirat și apreciat așa cum sunt.
‎Am văzut pe Facebook ‎că ai fost la ziua lui Preben.
‎- Și ce? A fost mișto. ‎- Are 12 ani!
‎Da, 12 ani și e grozav!
‎Preben e super. ‎Trăiește clipa și își trăiește viața.
‎Ai ce învăța de la el.
‎Cât de matur e să pupi în cur pe cineva ‎la petrecerea burlacilor?
‎Nu mă deranjează.
‎Dacă avea trei cururi, ‎le aliniam pe toate…
‎Măcar pentru trei secunde ‎să nu mă mai eclipsezi!
‎Să nu te mai eclipsez ‎la cea mai nașpa petrecere a burlacilor?
‎Mai du-te naibii! ‎Oricum nu te vrea nimeni aici.
‎Doar iubita ta, care m-a implorat să vin.
‎Ea știe cât de varză ești la mansardă!
‎- Știi ce? Du-te-n mă-ta! ‎- Și tu, șobolanule!
‎S-a întors colegul meu. ‎Puteți ieși, dacă vreți.
‎- E datoria ta să-i prinzi. ‎- Datoria…
‎Rahat, ei sunt! Sunt cei care m-au atacat!
‎- Stai așa! ‎- Înapoi!
‎Să ne calmăm. Voi doi veniți cu mine…
‎Iar?
‎Tot nu te cunosc!
‎Joe Exotic, potolește-te!
‎Rahat.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Ți-am zis.
‎Da, prostiile alea despre OZN-uri ‎și așa ceva?
‎Da.
‎Ați zis că vă urmăreau monștri.
‎Oamenii reacționează diferit la lumini.
‎- Încă n-am studiat treaba. ‎- Și eu sunt normal.
‎- Să-mi bag! ‎- Vrei să nu-l mai împuști?
‎Îl interoghez eu, calmează-te.
‎- Îl omori cu trăncănitul? ‎- Eu pun întrebările.
‎Te pun pe tușă imediat! Și pe tine.
‎E secția mea de poliție, ‎eu mă ocup de interogatoriu.
‎E o lumină… în el?
‎- Da. ‎- …în tine?
‎Da.
‎Fir-ar!
‎Și lumina din noi e…
‎un semnal intergalactic.
‎Pe dracu'. Semnalele nu ucid, ‎așa că n-are noimă.
‎- Ba poți omorî cu ele. ‎- Nu.
‎Nu la asta mă refeream.
‎Am zis că dacă… ‎Am mai văzut oameni folosind semnale…
‎Cum adică să „ucidă”?
‎Pivnița observatorului e plină de cadavre.
‎Și abia acum îmi spuneți?
‎- Puteam să-ți spun înainte… ‎- Serios?
‎- Eram obosit… ‎- Sărmanul…
‎Nu am nicio scuză.
‎- La cine suni? ‎- La poliție.
‎- Dar tu ești poliția. ‎- La poliția mai mare.
‎EXPLOZIV
‎Rahat!
‎Nu am semnal.
‎Fir-ar!
‎- E mort. ‎- Ce?
‎- S-a terminat, copii. ‎- Mersi, amice.
‎Bun. Ce facem acum?
‎Ce…
‎Hjørdis…
‎- Las-o jos! ‎- Hjørdis…
‎- Tu ești, Benjamin? ‎- Da.
‎Cum te simți?
‎Cum am ajuns la secție?
‎Vorbeam cu tine prin stație și…
‎- Mă duceam la Gullhella. ‎- Nu trebuia să te fi trimis.
‎Ai fost…
‎pierdut o vreme.
‎Îmi amintesc vag.
‎Eram la o barieră.
‎Opream mașinile care ieșeau din vale.
‎Hjørdis. Îi duc pe toți.
‎Îi duc pe toți!
‎Unde ne duceți?
‎Cred că urcăm la deal.
‎Bine că nu-ți tace fleanca. ‎Nu te-a întrebat nimeni.
‎Fraiere.
‎Vrea doar să ajute.
‎Audun, ar face bine să-și ia ajutorul
‎și să și-l bage în poponeață.
‎E numai vina lui! Dacă n-ar fi scormonit ‎prin pădure ca un porc spinos,
‎n-ar fi atras scârnăviile alea verzi
‎și am fi în siguranță acum, ‎n-am fi pățit nimic!
‎Nu e vina lui că îl urmăreau.
‎Fir-ar al naibii!
‎- Doamne! ‎- Acum suntem… Nu!
‎- Măiculiță! ‎- Eu ating.
‎- Nu tu. ‎- Nu, nici vorbă.
‎- O să… ‎- Era grea.
‎- Eu renunț, îmi bag piciorul. ‎- O să fie bine.
‎Nu, n-o să fie. Nu fi tălâmb, ‎nu spune că o să fie bine.
‎O să scăpăm de-aici.
‎Nu-i așa? Trebuie s-o facem ‎pentru cei dragi de acasă.
‎Pentru prietenul tău bun ‎sau pentru toți, dacă ai mai mulți.
‎Nu am prieteni, Pelle.
‎Ce? Ba sigur că ei. ‎Doi dintre ei sunt aici, cu tine.
‎E-n regulă. O să scăpăm.
‎- Se poate și mai rău. ‎- Mai rău de atât?
‎- Ce… ‎- O să fie bine.
‎Seb, am o geantă plină de chestii ‎pentru laser tag. Veste, arme, de toate.
‎E în mașina lui Pelle. Hai să luptăm!
‎Dar avem nevoie de un plan.
‎Trebuie să-i salvăm pe băieți, ‎să presupunem
‎că au fost prinși și sunt duși ‎acolo unde devin… chestii din alea.
‎Da.
‎Dar nu putem face nimic ‎până nu știm unde sunt.
‎Bine.
‎Un plan. Bine.
‎Stai puțin.
‎Hai să facem un plan.
‎- Ce-i asta? ‎- Era marcat la observator.
‎E un sistem minier vechi. ‎E lângă Gullhella Paintball.
‎Ai vreun plan?
‎Am schița unui plan. Tu ai unde să stai?
‎Undeva… nu știu.
‎O fortăreață, un loc cu rețea…
‎Undeva?
‎Fir-ar al naibii…
‎Da.
‎TURURI OZN
‎Bună, scumpo!
‎- E-n regulă. ‎- Slavă Domnului!
‎- Ce se întâmplă? ‎- Avem nevoie de ajutor.
‎- Lumea de pe-aici… ‎- I-au răpit extratereștri.
‎Glumești? Serios?
‎- Serios? ‎- Îți funcționează rețeaua?
‎- Da, eu am instalat-o. ‎- Ai radio cu unde scurte?
‎Da. Pe cine contactăm?
‎Poliția, armata, Armata Salvării. ‎Oricine răspunde.
‎- Bine. ‎- Ai grijă de el.
‎Da.
‎Vă sfătuiesc călduros să nu faceți asta.
‎Nu puteți aștepta ajutoare aici?
‎- Nu. Kasper și Audun au nevoie de noi. ‎- Și Pelle.
‎Da, și Pelle.
‎În caz că vin…
‎Da, tragi. Îi împuști.
‎Doar pornești…
‎Mă descurc cu o armă laser.
‎Dar vă ordon să rămâneți în viață.
‎- Ăsta e planul. ‎- Da, așa e.
‎Vorbesc serios!
‎- Da. ‎- Da, clar.
‎Promitem.
‎Știi, eu…
‎Sau…
‎- Mai devreme… ‎- Da…
‎- Înțelegi? ‎- A fost ca și cum…
‎Eram emotivi amândoi, ‎și, când doi oameni sunt emotivi…
‎Devine totul emotiv.
‎- Da, înțeleg. ‎- Cu emoții și…
‎Dar, dar hai să ne gândim o clipă
‎la faptul ‎că suntem într-o mașină de poliție
‎și mergem să împușcăm extratereștri.
‎- E foarte mișto. ‎- Da, clar e mișto!
‎- Să ne punem centurile. ‎- Punem centura.
‎Bun, geanta cu armele și vestele ‎e în mașină.
‎În… aia a lui Pelle.
‎- Da, e în spate. ‎- Ne trebuie un plan.
‎Dacă le distrag atenția, ‎tu poți să fugi la mașină să iei geanta.
‎- Vrei să fug eu acolo? ‎- Da, fugi și găsești geanta.
‎- Ce naiba? ‎- E petrecerea ta.
‎- Și trebuie să mor? ‎- Nu, te las să ieși în evidență.
‎Dar cum le distragi atenția? ‎Intră și tu în detalii.
‎- Girofarul. ‎- Da.
‎Du-te.
‎Bum, fraierilor!
‎Să-mi bag!
‎Rahat.
‎Să-mi bag!
‎Da!
‎Să-mi bag.
‎Ce mișto a fost!
‎Nu-i lovi! Sunt tot oameni, ‎doar că sunt posedați.
‎- Măiculiță! ‎- Nu arată prea rău.
‎Bine.
‎Echiparea.
‎Nu înțeleg manualul.
‎Ca în ‎Infanteria stelară?
‎Pericol!
‎- Sunt japoneze. ‎- Te descurci.
‎Butonul rotund ‎pe care scrie „stingerea”…
‎Da?
‎- Nu-l atinge. ‎- De ce?
‎- Rahat. ‎- Da.
‎Trebuie să trecem ‎prin terenul de paintball, la deal.
‎Bun, să mergem!
‎Pare foarte încrezător.
‎Pe bună dreptate.
‎E întreg comitetul.
‎Să-i dăm drumul!
‎Ferea! Aruncă cu chestii.
‎Rahat.
‎Să-mi bag!
‎Rahat!
‎- I-am nimicit. ‎- Sunt mulți!
‎Îi facem arșice. Sticleții naibii!
‎- Sticleți? ‎- Da, le sticlesc ochii.
‎Knockout!
‎Stimulent!
‎Seb!
‎Să-mi bag.
‎- Seb, mi-a intrat în gură. ‎- Ești bine?
‎Mikkel!
‎- Nu funcționează armele! ‎- Fir-ar!
‎Frumos!
‎- Să-i dăm drumul! ‎- În sfârșit.
‎- Knockout! ‎- Haide, Seb!
‎Două stimulente!
‎Cred că sunt ucideri în șir.
‎Rahat. Hai să ne mișcăm!
‎Uite ce urâți sunt!
‎Să-i dăm drumul!
‎- Am un plan. ‎- Bine.
‎- O călcăm! ‎- Ăsta nu-i un plan!
‎- De ce naiba fugi? ‎- E o diversiune.
‎Suntem o echipă, nu poți să fugi. ‎Tu mereu fugi!
‎- Mă adaptez situației. ‎- Rahat.
‎Rahat!
‎Nu, nu merge așa.
‎Rahat, uite câți sunt!
‎Să-mi bag! Nu avem niciun plan. ‎Nu avem timp să umblăm brambura.
‎Timp?
‎- Timp! Cât e ceasul? ‎- Nu știu! De ce?
‎Seb. Cât e ceasul?
‎Au trecut vreo 15 ani. ‎Nu avem nicio șansă. Ești nebun?
‎Trei fără un sfert!
‎Rahat!
‎Trei fără zece!
‎Unu și jumătate!
‎Haide!
‎- Rahat! ‎- Trage!
‎Au arme adevărate!
‎Rahat! Ce naiba?
‎Rahat! Doamne!
‎- Ce-i asta? ‎- Nu știu!
‎- Ce face? ‎- Habar n-am!
‎Arunc-o!
‎Laser bum!
‎Mamă!
‎Da, frate!
‎- A fost colosal! ‎- Da!
‎- Bum Jackman! ‎- Sean Bum!
‎Încântat de cunoștință.
‎- Aragorn! ‎- Legolas!
‎Gimli! Da!
‎Da!
‎Băieți, hai să ne calmăm, ‎să discutăm ca adulții.
‎Ce naiba?
‎Stai. Am un plan mai bun.
‎- Fiți cu ochii în patru. ‎- Sunt mașini de spălat pe-aici.
‎Hai să nu ne agităm.
‎Nu!
‎Stai? Ăla a murit din senin?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Nu! Pleacă!
‎- Aici. ‎- Nu, mersi.
‎Nu!
‎- Ăla... ‎- Dobitoc activat.
‎Nu! E mașina mea! Lasă-mă!
‎Ce jegoși! Nu aveți niciun drept.
‎Alo?
‎- Academia militară Hertzberg? ‎- Da.
‎Doamne! Slavă Domnului!
‎Sunt Hjørdis Skolem, ‎de la secția din Hessdalen.
‎Avem nevoie de ajutor imediat.
‎- În Hessdalen? ‎- Da, în Hessdalen.
‎Sunteți înconjurați ‎de extratereștri sau ceva?
‎Să știi că avem și altele pe cap aici ‎în afară de extratereștri.
‎Dar da, ‎suntem și înconjurați de extratereștri.
‎Ați fi interesați să veniți?
‎Alo?
‎Fir-ar ai naibii ‎cu extratereștri lor cu tot!
‎Gata, scumpo. Vrei niște lapte cald?
‎Nu, nu vreau lapte cald!
‎Așa te linișteai când erai supărată.
‎Vrei să încetezi?
‎Aveam nevoie de tata la cinci ani!
‎La șase, șapte, opt, nouă, zece, ‎11, 12, 13 ani. Nu mai am nevoie de tine!
‎Cred că încearcă…
‎Să nu te aud. Nu știi despre ce vorbești
‎și nu știi câte șanse i-am dat.
‎Când eram mică, nu făcea ‎decât să cutreiere peste tot
‎și să deschidă afaceri tâmpite.
‎Acum mă sună și zice ‎că vrea să se mute aici, lângă mine,
‎să fie bunic. Și ce se întâmplă? Asta.
‎E campion mondial la afaceri tâmpite.
‎Ca magazinul ăsta.
‎Nu mai contenește.
‎- A fost o idee bună cu radioul. ‎- Radioul? Ce?
‎Georg mă sună mereu la birou
‎fiindcă tu nu răspunzi când te sună,
‎așa că…
‎l-a cumpărat ‎ca să vorbească cu tine prin stație.
‎Doamne, ce oameni!
‎Trebuiau să se întoarcă acum ore bune.
‎Ce-o fi în mintea lor?
‎Incredibil.
‎Ce se întâmplă?
‎N-ar fi bine să coborâm grilajul?
‎Da, poate…
‎Poate că e mai bine așa.
‎- A sărit siguranța. ‎- Nu poți plăti un profesionist?
‎Mă pricep foarte bine și eu. ‎E o clădire veche. Vin imediat.
‎Sper că ești gata de petrecere cu copiii.
‎Doamne!
‎Nu! Fir-ar să fie!
‎Fir-ar al naibii! Aprinde luminile!
‎Georg!
‎Bun-venit la Tururi OZN în Hessdalen…
‎Învârte cheia!
‎Fir-ar al naibii!
‎Ce-i asta?
‎E o…
‎o mină de cărbune închisă.
‎- De ce miroase așa ciudat? ‎- E o navă spațială.
‎Nu, nu poate fi o navă spațială.
‎E un uscător uriaș.
‎Bună! Pelle.
‎Bună, crețule! Ce faci? Poți să spui ceva?
‎La naiba! Tace mâlc.
‎Stine?
‎Rahat.
‎Nu!
‎- Fir-ar! ‎- Doamne!
‎- Ați văzut unde s-a dus? ‎- Nu.
‎Ce nebunie aici!
‎Hai să mergem acolo!
‎Ăla e afurisitul de motor.
‎Audun, ăla e motorul. Ei au luat motorul.
‎Încă unul.
‎- Nu!
‎Rahat! Nu, nici gând!
‎Avem o problemă.
‎N-am mai văzut un motor atât de puternic.
‎Dar tot nu e de ajuns. Îl luăm pe ăsta.
‎Nu! Pot să vă mai aduc!
‎Vă mai aduc!
‎Sfinte Sisoe! Bine.
‎E motorul meu. E al meu, mi l-ați luat.
‎În fine, ideea e că aveți nevoie ‎de multă energie, nu?
‎Foarte multă energie. Gândiți-vă.
‎Gândiți-vă câtă energie produce un motor.
‎Dacă v-aș putea aduce zece?
‎Pot să vă aduc 20. Am o flotă întreagă. ‎Vă pot aduce o tonă de energie!
‎Tot ce trebuie să faceți
‎este să…
‎ne dați drumul.
‎Ce te face să crezi ‎că aș elibera vreun sac de piele?
‎Ai dreptate. Putem să negociem. Negociem!
‎Dacă îi ții pe ei, ‎mă lași pe mine să plec?
‎- Ce? ‎- Cine sunt „ei”?
‎A arătat spre noi?
‎Bun, acum trebuie să-i sun pe oamenii mei.
‎Ai vreun telefon sau ceva în peștera asta?
‎Super.
‎- Un tomberon cu butoane. ‎- Adu-mi motoarele sau mori.
‎Bun. Am notat.
‎Sunt gata. Unu, doi…
‎Nu, stai! Are un plan. ‎Normal că are un plan.
‎- Îi lasă să moară și se salvează. ‎- Nu, cheamă ajutoare.
‎Nu-l mai pupa în cur atât pe Kasper ‎și ucide niște extratereștri!
‎Eu intru la trei. Ori vii, ori nu vii.
‎- Stai. ‎- Nu știu că venim.
‎Unu, doi, trei!
‎Faceți multă gălăgie, băieți.
‎Da… e aglomerat aici.
‎Ce naiba?
‎- Sunteți teferi? ‎- Am venit să vă salvăm.
‎Am auzit. Apreciem.
‎Sebastian?
‎- Nu!
‎Nu, nu-l lua pe el! Te rog, nu-l lua!
‎Te rog!
‎Alo! Te rog, nu-l lua!
‎- Audun! ‎- Sebastian…
‎Nu!
‎Rahat…
‎Audun.
‎Audun, ești bine?
‎Trebuia să rămânem cu Hjørdis.
‎Cum a făcut asta?
‎- Hjørdis! ‎- Nu pot s-o fac!
‎Hjørdis!
‎Hjørdis! Ești teafără?
‎Nu se poate!
‎Hjørdis!
‎Du-te! Să-mi bag!
‎Alo!
‎Obiect neînregistrat.
‎Hjørdis!
‎Hai să vă spun ceva! ‎Am picioarele umflate,
‎reflux gastric, ‎mi-a fost greață toată sarcina,
‎iar acum mi s-a rupt apa.
‎Haide!
‎Alo?
‎Nu e nimic aici. Bun.
‎Am putea să-i împușcăm ‎dacă punem mâna pe armele laser.
‎Poate îi luăm cu asalt.
‎Seb? Te bagi?
‎Am dat-o în bară.
‎Nu, e-n regulă. Hai să luăm armele laser.
‎E numai vina mea.
‎E-n regulă. ‎Eu știu că tu știi ce avem de făcut.
‎Mikkel, nu am niciun plan, ‎nicio tactică, nimic.
‎Uită-te în jur!
‎S-a terminat.
‎S-a terminat. Nu.
‎Îmi pare rău.
‎S-a terminat.
‎Înțeleg de ce m-ai părăsit.
‎Când eram mici.
‎Ai dreptate, ‎fac pe educatorul de grădiniță.
‎Umblu brambura și…
‎beau sucuri în fiecare zi.
‎Când am auzit că te căsătorești și că…
‎Că ți-ai găsit partenera.
‎Apoi am fost invitat ‎la petrecerea burlacilor…
‎Nu știu, m-am gândit
‎că poate va fi altfel.
‎Că o să-mi văd iar cel mai bun prieten.
‎Ai dispărut pur și simplu.
‎Eram mereu pe locul doi cu tine.
‎Mikkel. Eu eram doar „tipul celălalt”.
‎- Tu erai… ‎- Da.
‎Voiam și eu…
‎să fiu observat.
‎Fir-ar să fie, Seb. Eu…
‎Trebuia să-mi fi spus ceva.
‎Mai faci pipi albastru?
‎Da.
‎Încă fac.
‎Mi-e dor de tine, prietene.
‎Și mie.
‎Bip bop.
‎- Bip bop. ‎- Da, așa.
‎- Bip bop.
‎- Așa.
‎- Bip bop. ‎- Încă o dată.
‎- Bip bop. ‎- Ce aveți?
‎- Bip bop. ‎- Ai luat-o pe cărări?
‎Bip bop.
‎Alo?
‎Ce este? Întrevăd un plan.
‎Ai vreun plan?
‎Poate.
‎- Kasper! ‎- Sunt ocupat, Sculărie.
‎Mă gândeam la ce mi-ai spus la pub. ‎Despre motor.
‎Nu, trebuie să vorbesc cu el.
‎Da. Mulțumesc mult.
‎Bine, mersi.
‎Da, parcă ziceai că motorul ăsta e unic.
‎Tacă-ți fleanca! Asta rămâne între noi.
‎Dacă nu zici nimic,
‎te eliberez și pe tine.
‎O să zic că repari tu motorul
‎sau ceva, restul improvizăm.
‎- Nu știu! ‎- Trebuie să-i salvezi și pe ei.
‎- Serios? ‎- Da.
‎O să fie greu să scăpăm și noi doi.
‎Bine? Eu doar…
‎Auzi, fondul ăla al tău.
‎Ce era… Poți să lucrezi pentru mine.
‎Vrei? Să lucrezi pentru mine?
‎- Pe bune? ‎- Da.
‎Tocana Kielland are nevoie de condimente, ‎iar tu ești sriracha.
‎Așa te văd eu.
‎Sculărie, te bagi?
‎- Sună foarte bine. ‎- Bun, așa facem.
‎- Dar am o mică problemă. ‎- O rezolvăm.
‎Mie îmi place vata de zahăr.
‎Ce-ai făcut?
‎- Ce… ‎- …rahat?
‎Stăpâne!
‎Mergem acasă.
‎Doamne!
‎- Ce am făcut? Seb? ‎- Stingerea.
‎- Ai zis să nu apăs. ‎- Știu.
‎- Crezi că poți? ‎- Nu știu.
‎Încercăm. Iau eu vestele.
‎- Le distrag eu atenția. ‎- Da! Nu, să-mi bag…
‎- Pe aici. ‎- Da.
‎Alo! Gelatină!
‎Mâzgă verde afurisită!
‎Rahat! Să-mi bag! Nu vrei să discutăm?
‎Fir-ar al dracu'! Nemernicule!
‎Să-mi bag!
‎Și ăsta e greu, fir-ar să fie?
‎Seb! Apasă butonul!
‎Apasă butonul, Seb!
‎Nu merge!
‎Ucideri în șir…
‎Nouă, opt, șapte, șase, cinci, patru,
‎trei, doi, unu…
‎Stingerea!
‎Mikkel…
‎Ești teafăr? Bun! Doamne!
‎De ce n-ai închis ochii?
‎- Nu e potrivit pentru copii. ‎- De acord.
‎- Ce-a fost asta? ‎- Trebuie să ne cărăm.
‎Fă-mi loc…
‎cocoloș umflat!
‎Audun!
‎Plecați! Fugiți!
‎Stai! Audun!
‎Audun, haide!
‎- Trebuie să-l țin aici. ‎- Nu! Hai!
‎- Plecați! ‎- Nu…
‎Fugiți!
‎Să-mi bag!
‎- Ce-a fost asta? ‎- Hai!
‎Nu merge.
‎Concentrează-te. Bine.
‎Sculărie?
‎Tu ești, nu? Știam eu că te-am auzit.
‎Nu te juca cu mine. ‎Altfel, nu mai facem afacerea.
‎Nu!
‎Tată?
‎Mă duci la maternitate?
‎- Să fii cuminte. ‎- Sigur.
‎Mergeți voi. Eu… ‎Rămân aici să fac curat.
‎- Pelle, ești teafăr? ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Luminile care…
‎Erau în nava spațială…
‎Încolo.
‎Și au… au căzut.
‎- S-a terminat? ‎- Sper că da.
‎DUPĂ 3 LUNI
‎- Ești gata? ‎- Sunt gata.
‎- O să fie nebunie. ‎- Îmi plac nebuniile.
‎Bine.
‎Tu, la dreapta, eu, la stânga?
‎JOSEFINE & SEBASTIAN ‎MULȚUMIM CĂ SĂRBĂTORIȚI CU NOI
‎Bun, copii. ‎Cea mai importantă e munca în echipă.
‎Nu mergeți să faceți pe eroii.
‎Nu uitați! Împreună, totul e posibil.
‎Bun. Și am un plan.
‎Da. E bine să-i înveți din timp.
‎- Da. Unii nu învață. ‎- Nu.
‎N-ai început rău afacerea, ‎chiar dacă eu sunt primul tău client.
‎Se poate deconta?
‎Pot să termin cu nunta și să vorbim ‎de afacerea cu laser tag luni?
‎- Partenere.
‎Băieți… bună!
‎- Ce distractiv e! ‎- Nu-i așa?
‎- Da! ‎- Foarte distractiv!
‎Nu știam că nunțile sunt cu arme laser.
‎Nu mi-a zis nimeni. ‎Mereu învăț ceva de la voi.
‎- Am împușcat un băiețel în ochi. ‎- Nu…
‎- Nu știu… ‎- Nu.
‎Credeți că i-ar fi plăcut lui Audun?
‎Absolut.
‎Pentru Audun?
‎Pentru Audun.
‎- Pentru Audun. ‎- Noroc!
‎Dar, băieți…
‎sunt unii care spun că sunt cei mai buni ‎la laser tag la nunta asta.
‎- Ce? ‎- Bine…
‎- Deci… ‎- Nu se poate.
‎Nu, e inacceptabil.
‎Sean Bum?
‎Bum Jackman?
‎Să mergem!
‎Audun?
‎Ce zicea lumea ‎despre extratereștrii din Hessdalen…
‎e adevărat.
‎Suntem la bordul navei lor ‎și ne îndreptăm spre planeta lor.
‎Știi cât e ceasul?
‎E timpul mort.
‎Adică nu timpi morți…
‎E timpul să omorâm.
‎E timpul… să moară, știi tu…