Kan I se, hvad jeg mener?
Truslen skal virke troværdig, hvis I vil overbevise publikum.
-Er det forstået? -Ja!
Vær forsigtig med min søsters flitsbue!
Vær opmærksomme på, at alt kan ske på scenen.
-I skal holde hovedet koldt. Forstået? -Ja!
Så lad os komme i gang. Så kører vi!
Vandt vi?
Hej, alle sammen! Det er sidste udkald til afskedsceremonien i spisesalen.
Bemærk, at de, som ikke deltager, bliver bandlyst fra Briarbrook for evigt.
Hold nu op, Peter.
-Uden undtagelser. -Du godeste.
Skynd jer! Ellers sprætter heksen jeres maver op
og hænger jeres lemlæstede lemmer op i træerne!
Vi ses!
-Det gik vist meget godt. -Jeg hader dig.
Det kan ikke mærkes.
-Din mor slår dig ihjel. -Nej, jeg er hendes næstmest foretrukne.
-Er du nu blevet stofmisbruger? -Nej, du må vente til senere.
Du er gal, Peter McCalister.
Hvor vildt! Det var ikke dårligt.
-Hvad vil du? -Hvad skulle det forestille?
-Det var bare for sjov. -Opfør dig ikke som et barn.
Vi mødes udenfor. Nu!
Kom så, kom så!
-Også dig, Tommy. -Mener du det?
Det er ikke min skyld, du forstuvede foden.
Kys min røv, pikhoved.
Din mor bliver henrykt, når hun hører dit nye ordforråd.
Jeg har to fædre, din nar!
To fædre?
Fester du med os i aften?
Druk med teenagere har ligesom mistet sin tillokkelse, Pete.
-Det var ikke det, jeg mente. -Jeg ved, hvad du mente.
Mike har taget kanyler fra sygeafdelingen.
-Hvad tænker I på? -Vi skal bare stikke os i fingeren.
Som dengang du næsten druknede et barn?
-"Det var bare en svømmelektion." -Han kunne da flyde.
-Jeg kan ikke holde hånden over dig mere. -Hvad mener du?
Hvad kan der ske, Shawn?
Det er netop det, jeg mener. Du aner det ikke.
Ungerne vil være taget hjem. Det er ligemeget.
Har du sladret til mor?
Godt, min dreng.
Lad det ligge.
Hvor bliver jeg bange!
-Godaften, lejrunger! -Godaften, Heather.
Vi nærmer os sommerens sidste minutter på Briarbrook.
Men morskaben er ikke slut.
Nogle af jeres kammerater har forberedt en sketch til os.
Byd velkommen til Deep Woods Players.
-Så er det os. Af sted! -Kom nu.
-Tænk, hvis de ler ad os. -Så er missionen lykkedes. Kom så.
Vor beretning begynder i 1945 ved Briarbrooks åbning.
Vor grundlæggeres kærlighed er det frø, som blev vor elskede lejr.
-Du kommer for sent. -Undskyld. Jeg hjalp Shawn.
-Det siger du ikke. -Jo.
-Kan han bekræfte det? -Kalder du mig for løgner?
Endnu et bevis på, at jeg er familiens sorte får.
Sæt dig ned, følg med, og hold kæft.
Året var 1945.
-Hvad så, Dan? -Hej, venner.
-Vi har fundet en vinder. -Og Oscaren går til...
-Kelly er sød. Slår du til i aften? -Alle ved det jo allerede.
-Jeg har ikke besluttet mig endnu. -Gør det nu bare. Det er trættende.
-Tak for dit uopfordrede indspark, Tommy. -Vis lidt mod, slapsvans.
Når jeg siger "forhindring", siger I "bane".
-Han har set på dig tre gange. -Holder du regnskab?
Gør du ikke? Det er vores sidste aften, Kelly.
Nu eller aldrig.
Ild, vand, vind og jord.
Det er de kræfter, der giver os styrke. De fuldender os.
-Dagslys. -Måneskin og skumring.
-Du, Ben? Bennerdreng. -Jeg er optaget, Dylan.
Tror du, Ashley vil sutte min pik, hvis jeg siger, stykket var fantastisk?
-Hvad siger du? -Min pik, du.
-Du er et svin. -Har bøsser ikke kendskab til den slags?
Tag en tår i stedet.
En tår? Jeg skal have en tår, Dylan. Kom nu!
Jeg dør af tørst. Jeg har intet drukket siden frokost.
Hold nu kæft, Danny, Godt så, værsgo.
-Nu er det vel sprut, ikke? -Selvfølgelig, sprut.
Dylan, du nærmer dig de 30. Du skal opgradere din sprut.
Fantastisk indsats!
I bliver bedre for hvert år, unger.
Især dig, Martha. Til siden, Meryl Streep!
Nå, kære venner!
Dette har været en af de mest mindeværdige somre.
Fra bueskydningsbaner og spisesalen til Brewster Lakes dybde.
I har alle værnet om Briarbrooks hellige principper.
I overensstemmelse med de løfter...
...som Evelyn og jeg afgav,
den dag vi udvekslede disse ringe:
hengivenhed, loyalitet og evighed.
Det lyder måske dumt, men jeg har ikke taget denne halskæde af...
...i over 42 år. Siden vores første sommer.
Siden hun...
Den påminder os om vores herkomst og vores bestræbelser.
Og husk:
-Sammen står vi fast! -Alene falder vi!
Alene falder vi. Netop!
Vil du være så venlig, Steven?
Vi har et egern, som spiller på trompet.
Mange tak. Og nu...
Vi ses til næste sommer, venner!
Hjem med jer.
Du er alt, ikke sopran. Køb kontaktlinser.
Se ikke på mig. Duk dig.
Køb nye shorts.
Jeg forventer at få brev fra dig en gang om ugen, forstået?
-Ja, Benny. -Jeg er så stolt af dig.
Jeg glemmer dig aldrig.
Godt gået.
-Hvordan gør du? -Jeg lærer dig det næste sommer.
Ashley. Spark Danny i røven i aften. Han har lignet en hængerøv hele sommeren.
-Tal pænt! -Jeg skal gøre mit bedste.
Sidste bus er klar til afgang, chef.
-Godt. Så kan I lukke værelserne af. -Det gør vi.
-Er du klar til afgang? -Ja, motoren er overophedet, men det går.
Hjalp Pete dig ikke med det?
-Godt så. -Han skal stramme op, mor.
-Han prøver. -Ja, på sit andet sabbatår.
-Hold op. -Jeg siger det bare.
Ja, men du er hans bror, ikke hans far.
Folk regner med ham nu. Også du og jeg.
-Og nu bliver det seriøst med Lauren. -Han er kun 21 år.
Og hvad så? Morfar går på pension. Hvis Briarbrook skal overleve...
-Hvis dette sted skal overleve... -Nej, hvad sagde du om morfar?
-Tager du af sted? -Det kan du bande på.
Jeg har ikke sovet ordentligt hele sommeren. Civilisationen kalder.
Tager du af sted for alvor?
Du har sagt det til Shawn, men ikke til mig?
-Dit barnebarn, men ikke din datter? -Jeg overvejer det blot.
-Hvad med: "Begrav mig på Briarbrook"? -Men jeg vil ikke dø her.
-Du svigter os. -Aldeles ikke.
Skat. Prøv nu at forstå, min egen.
Faklen skal gives videre før eller siden. Lejren er et magisk kapitel i mit liv.
Det behøver dog ikke være det eneste kapitel. Jeg skal videre.
Og du bliver jo ikke alene om det.
-Hav et godt efterår, hr. McCalister. -I lige måde.
-Hun har en god indflydelse på ham. -Ja.
Han spolerer det forhåbentlig ikke.
-Sut min pik, Mike. -Jeg vandt igen.
Tillykke med de 18 år, V.
-Hej. Vil du tage et billede af mig? -Med største glæde, V.
Jeg er ikke nostalgisk, men min sidste sommer her skal være mindeværdig.
Hvad mener du med "sidste sommer"?
-Virkeligheden kalder. -Er det her ikke virkeligt?
Kun sammen med dig.
Så må vi hellere gøre aftenen mindeværdig.
Det her er åndssvagt.
Du er åndssvag.
-Er du sikker på det her? -I guder.
-Begynder du nu også. -Du ved, hvad jeg mener.
Du lyder lige som Shawn.
Hvorfor er alle imod lidt morskab? Vi har ikke mange somre tilbage...
-Hvor skal I hen? -Vi glemte at aflåse de sydlige værelser.
-Og hvad så? -Vi vil ikke skældes ud af din mor.
Hvad vil hun gøre ved det? Fyre jer?
-Vi er ikke McCalisters. -Vær forsigtige. Det er mørkt.
-Bare rolig, søster. Jeg har en lygte. -Hit med den.
Der er pizza på vej. Han dytter tre gange, når han kommer.
-Fint, så går I glip af det... -I guder, han er ikke for skarp.
-Agatha! Er du så glad? -Jeg er mere rolig.
Forresten, Ashley. Flyt dig, kælling.
Stykket i dag berørte mig dybt.
-Det var godt, Dylan. -Hvad får det dig til at føle?
Dit værk berørte mig.
Det var faktisk Ben, der skrev det.
-Svans. -Han er så klam.
Hør efter, Briarbrook!
Før aftenens udskejelser skal vi hædre en tradition.
Vi kender alle historien.
For 42 år siden måtte søster Agatha forlade Briarbrook,
da hendes homøopatiske behandlinger blev for...
..."hekseagtige".
Nogle år senere bliver hun taget i at lære lejrungerne sine metoder i skoven.
Hun bliver konfronteret, og børnene bliver tossede.
Agatha flygter og snubler. Hendes hoved rammer en sten og flækker.
Hun bløder ihjel.
Snip, snap, snude. Så er heksens liv ude.
-Klam historie. -Det siger du ikke.
Men pludselig...
fylder en isnende stilhed skoven.
Lejrungerne samles om Agathas lig og tager hinanden i hånden.
De messer en besværgelse, til solen står op.
Ex vitam immortalem.
Ex vitam immortalem!
-Sig det nu med mig. -Evigt liv!
Sådan skal det lyde!
Vi har forsøgt at genoplive pulverheksen i årevis.
I baderummene, på vores værelser og ude i skoven.
Vi påkaldte hende, som var hun Maria den Blodige.
Men vi er vokset fra den slags ammestuesnak.
-Ret jeres opmærksomhed mod Mike. -Alle hader dig, Mike.
Bemærk, at han uddeler kanyler til jer alle sammen.
Forstår I, det er lykkedes mig at finde den forsvundne ingrediens.
Vi skal bløde. Ikke meget.
Blot tilstrækkeligt til at lokke Agatha frem.
-Seriøst? -Jeg er ikke tryg ved det her.
-Det skal nok gå. -Jeg ved ikke rigtigt...
Det gør ikke ondt. Det lover jeg.
På tre løfter vi vores blodige fingre og råber hendes navn.
Er kanylerne sterile?
Det er meget sødt, vi bliver blodbrødre, men jeg vil ikke også blive syg.
Godt spørgsmål, Kelly. Svaret er ja.
Kanylerne er sterile og klar. Spørgsmålet er...
Er du klar?
Det er jeg.
Tak, Danny. Sådan skal det lyde, min dreng.
Så lad os komme i gang.
Tre, to, en!
-Meget modent, Dylan. -Det virkede jo.
Ikke sandt?
Rend mig i røven!
Godt. Vi går ned på stranden.
Kom nu!
Start nu! Pete, din forpulede nar!
Hvor længe skal vi holde her, Shawn? Jeg skal holde styr på mit blodsukker.
Jeg ved det ikke.
Kan du gøre mig en tjeneste?
Kan I lege stilleleg i fem minutter?
Du ved, at det ikke kan lade sig gøre.
Godt. Udmærket.
Stilleleg.
Tak skal I have, venner.
Pis.
Vi bliver her desværre et stykke...
Hvad fanden...?
Han kan ikke se mig.
Pis!
-Det er ulideligt at se på. -Tiden løber ud.
-Han er nødt til at slå til nu. -Hvad sker der?
-Ingenting. -Typisk.
-Skal du have hjælp? -Tak.
-Jeg burde ikke øve mig foran alle. -Jeg lover ikke at dømme dig.
-Forhåbentlig ikke. Jeg slår jo bare smut. -Javel, Kelly Parker.
-Skal jeg hjælpe dig eller ej? -Du tilbød det jo, Danny Patterson.
Du benytter de forkerte sten.
-Må jeg have lov? -Ja da.
Mange tror, man skal holde tommelfingeren langs kanten af stenen.
Men man skal faktisk have den ovenpå.
Så stiller man sig sådan her
og tager sigte.
Armen skal tilbage, og så...
Slip.
-I teorien. -En ædel indsats.
Danny? Er du sød at slippe min hånd?
-Pis... -Danny...
-Jeg har en fyr i skolen... -Nej, det har du ikke.
-Hvad sagde du? -Så havde jeg vidst det.
-Hvad mener du? -Hold op, Kelly.
-Hvad mener du? -Det er kun i aften.
-Hold da op, Danny! -Kom nu her.
Jeg skulle ikke have ladet dig belære mig. Undskyld.
Betal.
-Tak skal du have. -Nu er de mine.
-Kom med dem, din nar. -Gør dig fortjent til dem!
-Giv mig pengene tilbage, dit fjols! -Kom, og tag dem!
-Det var slemt at se på. -Nej, ikke lige nu. Nej.
-Er alt i orden? -Ja, der er bare en fyr i skolen...
-Det er ikke officielt. -Du har aldrig nævnt ham.
Nej, men vi har skrevet sammen hele sommeren.
-Kan du lide ham? -Hvem af dem? Danny?
-En af dem. -Jeg ved det ikke.
Jeg har jo ham fra skolen.
-Forstår du? -Kelly...
Gå væk!
Hvad fanden laver du, Danny?
-Peter! -Forpulede psykopat!
Gå væk fra ham!
Vi skal ind i spisesalen. Vi skal ringe til politiet.
-Vi skal ringe til dem. -Det skal nok gå.
-Mener du det? Synes du, det går godt? -Fald nu ned, for fanden.
Det skete bare.
Vi er nødt til at gøre noget, ellers bliver det bare værre.
Værre end det her?
-Dylan, ikke lige nu! -Tager du pis på mig?
-Du myrdede ham! -Hun er død!
-Vil du også stikke os ned? -Rend mig!
-En ad gangen! -Der skete noget med Danny ved søen.
-Er han skadet? -Han har myrdet Kelly.
Og jeg har myrdet ham.
-Han gik amok. -Det ville Danny aldrig gøre.
Nej? Det har han ellers lige gjort.
Jeg ringer til politiet.
-Vi vil væk herfra. -Vi finder ud af det her.
-Det skal nok gå. -Ben og Ashley var ikke på stranden.
-Hun har ret. -De er der stadig.
-Fandens også! -Hallo?
-Pokkers også. -Vi skal tilkalde hjælp.
Din morfar tog bilen. Han kommer først i morgen.
Hvad skal vi gøre?
-Shawn kommer om en time. -Jeg går over på sygeafdelingen.
Der er et antiseptisk middel på loftet.
-Hvor er Ben og Ashley? -De låser værelserne af.
-Stadigvæk? -De glemte nogle.
Vi skal finde dem.
-Faren er drevet over. -Tænk, hvis Danny stadig lever.
-Mike stak ham ned som en gris. -I to hug.
Jeg stak ham i siden. Han kan have overlevet.
-Jeg prøver over samtaleanlægget. -Den sidste storm smadrede halvdelen.
Det er et forsøg værd.
-Jeg går ud og leder efter dem. -Ingen går alene.
-Gå med ham, Dylan. -Gu vil jeg ej.
-Du kan selv gå derud. -Gør, som jeg siger.
-Du er ikke længere min chef. -Du lyder som en rigtig tøsedreng.
-Vil du slås? -Her og nu?
-Vil du stikke mig ned? -Hold op!
Hold nu op! Stop nu!
Vi går ned på stranden for at undersøge, om Danny er død.
Så leder vi efter dem. Forstået?
Vis vej.
Jeg kommer nu.
Klokken er over ni. Det har bare...
Shawn?
-De har udført ritualet. -Jeg kommer med det samme.
Han er stendød.
Rolig nu. Jeg er her, V.
-De tog værelserne mod syd, ikke sandt? -Hvem ved, hvor de befinder sig nu.
Vi skulle måske dele os op. V og jeg kan gå i den retning.
Du kan rive den af i skoven med dine tårer som glidecreme.
-Det gør vi ikke, Dylan. -Du bestemmer ikke her.
-Jeg er den ældste leder. -Det siger du ikke.
-Pas du bare på! -Heather bad os om at holde sammen.
Lad os finde dem. Følg med mig.
Lad være med at kigge ned.
PATIENTJOURNALER 1945 SYGEPLEJERSKE: AGATHA
Du tager køjerne til højre, så tager jeg dem til venstre.
-Dylan sov derinde. -Og hvad så?
-Det er klamt. -Hold op.
Godt så, men du skylder mig en tjeneste.
Verdens pæneste værelse på et ulækkert sted.
Hvis strømpen lækker, tager jeg livet af mig.
Er der noget herinde?
-Slap af. -Så du det?
-Om jeg så hvad? -Døren smækkede bare i!
-Javel, Ben. -Jeg mener det alvorligt.
-Det var nok bare et vindstød. -Et vindstød?
Var det også et spøgelse?
-Gamle kabler. -Ben, Ashley? Er I der?
De vil bare have os til at betale for pizzaen. Lad os få det overstået.
-Ben og Ashley! -Er alt i orden?
-Ja, undskyld. -Du er så sød.
-Er du bange? -Tydeligvis.
Ja, selvfølgelig.
Har du lyst til at nusse lidt?
-Hvad siger du? -For at tænke på noget andet.
-Hvad fanden! -Tag det roligt.
-Min bedste veninde er lige død! -Ja, netop.
Vil du knalde mig, så jeg tænker på noget andet?
-Ja? -Dit røvhul!
-Hvad fanden, V! Din møgsæk! -Dylan?
Kom tilbage, Veronica!
-Hvad er der galt med dig? -Med mig?
Jeg har fundet mig i dig hele sommeren, Mike!
-Hvad mener du? -Du cockblocker mig konstant!
-Du har jo knald i låget. -Nej, jeg har knaldet med V.
Dylan! Ingen gider knalde med dig.
-Dit forpulede svin! -Slip mig!
Væk med dig!
Hvis I kan høre mig, så skynd jer til spisesalen!
Der er sket noget forfærdeligt! Mød os i spisesalen. Vi har brug for hjælp!
Kom straks til spisesalen.
-Jeg prøver igen om et øjeblik. -Nej, jeg...
-Hvad er der? -Jeg har fundet noget.
HEATHER MCCALISTER ALDER: 8
-Hvad er det for noget? -En hospitalsjournal, tror jeg.
-Din mor var her ikke, da... -Ti stille.
-Jeg mener det. -Det gør jeg også.
-Kan det skyldes ritualet? -Nej. Det er bare en dum skrøne.
-Danny var ikke sig selv. -Vi kender ikke de mennesker.
Vi omgås dem to måneder om året.
Ja, i over ti år! Din bror havde ret. Vi skulle ikke have udfordret skæbnen.
Hun findes ikke i virkeligheden.
Lederne fortæller skrønen for at få børnene til at blive inde om natten.
-Ikke andet. Agatha findes ikke. -Hvad sagde du?
Efter dig, tøsedreng.
-Har du set det her før? -Nej.
-Hvad er der sket med dig, V? -Hvad fanden!
Min far sagde, at han havde brændt denne journal.
Jeg forsøgte at glemme det.
-Hun burde være forsvundet. -Hun kan ikke være...
Lad hende tale ud, Peter.
Det havde stået på hele sommeren. Der var små tegn.
Snitsår, hudafskrabninger, blå mærker.
Min far troede bare, at jeg var klodset.
Jeg fortalte det aldrig til nogen.
Jeg troede, at jeg var den eneste.
Hun sagde, at jeg var noget særligt.
At jeg var stærk nok til at modstå hendes eksperimentelle...
...behandlinger.
Behandlinger?
Åreladninger.
Men noget var anderledes den aften.
Noget drev os alle ind i skoven.
Vi blev som en flok.
Så stod solen op.
Og nattens oplevelser svandt bort.
Som en drøm.
Så vi lod være med at tænke på det.
Selv det mindste minde blev en del af et fælles mareridt,
næret af skyggerne i skoven om natten.
En vandrehistorie.
En skrøne ved lejrbålet.
-Gudskelov, Jerry. -Heather.
Hvad foregår der? Vi ringede, men ingen svarede.
-Telefonen kortsluttede og gav mig stød. -Du godeste!
Hvad med andre telefoner?
-Vi har kun den ene. -Stadigvæk?
Der er sket et mord. Et par lejrledere savnes stadig.
Bliv her. Jeg tilkalder forstærkning.
Det er Matthews. Jeg anmoder om assistance i Briarbrook.
-Hvem er gerningsmanden? -Danny Patterson.
-I guder. Hvorfor dog? -Jeg ved det ikke.
Er han stadig på fri fod?
-Stands! Hvad er der sket? -Jøsses!
Hun er sgu død!
Hun var slagtet.
Hun har fået skåret tungen af. Det er det forpulede ritual.
-Ritual? -Agatha...
Hvad sagde du?
Vi genoplivede hende. Det er den eneste forklaring.
Vi kaldte hende tilbage.
-Der er ingen anden forklaring. -Hvorfor nu?
-Hvorfor virkede det denne gang? -Hun skulle helbrede nogen.
Lige som for 42 år siden.
Hvad har I gjort?
-Hvad skal vi foretage os, Jerry? -Nej...
-Jerry.
Hun må ikke komme nær mig igen.
-Jeg har forsøgt at glemme hende. -Jeg ved det godt.
-Det har jeg også. -Rør mig ikke, for fanden!
Hvordan stopper vi hende?
Det kan man ikke.
-Hallo! -Hjælp!
-Åbn dørene! -Så er der pizza.
-Hvad så? I må være sultne. -Hold bilen i gang!
-Giv mig 20 dollar, så er vi kvit. -Folk er døde, din nar!
Ud af bilen! Vil du også dø?
-Hold så op! -Luk os ind!
-Ud af bilen, dit svin! -Pas på, det er min fars bil!
-Nu er det nok! -Vi skal væk herfra!
Ingen vil have din forpulede pizza, din narrøv!
Det er min ret at nægte at levere!
Ud af bilen, tak.
Som jeg sagde, så bliver det...
Ud!
Rør mig ikke! Hold kæft!
-Jeg kan køre dig hen, hvor du vil. -Vend dig om.
-Har du været her før? -Nej.
Genkender I denne mand?
Jeg stillede jer et spørgsmål!
Jeg er ikke en del af det her. Jeg er ligeglad.
-Men det er min fars bil. -Det ville glæde mig, hvis du holdt kæft.
-Sæt dig ind på bagsædet. -Vent lidt, Jerry.
Du sender en anden, ikke sandt? Får vi nogen hjælp?
Du ved godt, at det ikke kan lade sig gøre.
Beklager.
Det skal stoppes.
-Mike er vist blevet vild med fyrværkeri. -Heather skal nok stoppe det.
-Hvad var det? -Hvad mener du?
-Helt ærligt! -Stop nu med dit spøgelsesævl, Ben.
-Godt, det så jeg også. -Kors!
Hvad fanden foregår der?
Hvad laver I?
-Vi skal gå. -Vi efterlader ikke børnene.
-Vi går efter hjælp! -Se her.
Nu hører I efter!
Vi skal gå!
-De udfører ritualet igen. -Det er jo bare for sjov.
Hvordan forklarer du så det her?
Det kan ikke være rigtigt. Det ville indebære...
Hvad ser du, Ashley?
Fortæl, hvad du ser, Ashley!
Det er hende.
-Kom så! -Vent på mig!
Skynd dig, Ashley!
Tommy! Din skøre unge!
Du er anledningen til, at folk hader rødhårede!
Du skulle jo til Broadway, Martha!
-Ben! Hvor har du været? -Jeg skal komme efter dig!
-De myrdede Ashley! -Hvad?
-De er som besatte! -Hvad fanden gør vi?
-Ashley så hende! -Så hvem?
Sig ikke hendes havn!
-Jeg kunne ikke se hende! -Deltog du i ritualet, Ben?
-Sagde du hendes navn? -Nej. Men det gjorde Ashley!
-De giver ikke op, mor! -Så må vi slås med dem.
-Ja, lad os myrde en masse tiårige! -De er jo byttedyr, din so!
-De er stadig børn. -Og?
-Hun har overtaget deres sind. -Hvad vil hun? Skal vi ofre en uskyldig?
-Du kan blive vores helt. -Rend mig!
-Vil du ikke hjælpe os? -Det her sker bare ikke.
Eller vi skal måske ofre dig?
-Hun er måske ikke færdig med dig? -Så havde hun myrdet mig for længst.
-Jeg var otte år. -Hvad vil hun så?
Hun vil leve!
Ex vitam immortalem.
Evigt liv.
Hun helmer ikke, før alle er døde, som kan sende hende tilbage til helvede.
-Vi skal af med alle børnene. -Vi kunne forsøge at flygte?
-Vi løber direkte mod indgangen. -Så følger de bare efter os.
Lad dem gøre det. Jeg løber om til bagsiden.
Så lokker jeg dem ned i kælderen.
-Lukker du dem bare ind i bygningen? -Vi låser dem inde.
Vi barrikaderer dem bag døren.
Det kan du ikke med alle børnene efter dig.
Har du en bedre idé?
Jeg går med og løber i den modsatte retning. Så låser jeg døren udefra.
-Han har ret. -Jeg skal nok gøre det.
Lad os komme i gang.
Tag den her.
-Sagde du ikke, at... -For en sikkerheds skyld.
Godt. Jeg tæller til tre.
Luk døren, Lauren, så snart jeg er kommet ud.
Når der er fri bane, så løber du derud, Pete.
Jeg tager den lange strækning og råber, når jeg nærmer mig.
-Er dørene ikke åbne... -Det er de.
Ellers løber jeg en omgang til.
Børnene må ikke dele sig. Vi skal holde dem i én klynge.
-Så er der kun ét mål. -Forstået.
Her er jeg!
-Der er fri bane. -Er du sikker?
Så lad os komme i gang.
-Hjælp mig med bænkene. -Skynd jer.
Peter! Åbn dørene!
Der er åbent!
Mike! Hvor er du?
-Kom så, Mike! -Tag min hånd!
-Kom! Tag min hånd! -Luk døren!
Kom nu, Mike! Giv ikke op!
Gør noget, Mike! Spark dem væk!
-Han klarer det ikke! -Hjælp ham!
-Kom nu! -Han klarer det ikke!
-Nej! Hvad fanden sker der? -Selv tak!
-Han skal stoppes! -Flyt dem!
Hvad er der galt med dig? Hold så op!
-Slip mig! -Flyt de forpulede bænke!
-Hvem fanden er det? -Det er Peter.
Hun rørte ved mig! Hun findes virkelig!
-Du godeste. -Far!
Hun er her. Hun er tilbage.
-Hvor mange døde? -Fem!
-I guder. -De udførte ritualet.
Ja, Shawn fortalte det.
Lauren, gå tilbage til spisesalen. Omgående!
-Jeg skal tale med Peter. -Jeg så hende.
Er du klar over, hvad du har gjort?
-Ved du, hvad du har gjort? -Det er ved at blive ret tydeligt!
Hvorfor sagde du ikke, at hun virkelig fandtes?
Det kan jeg også spørge jer andre om: Hvorfor vidste jeg intet om det?
-Du vidste det jo. -Ikke at hun kunne komme tilbage.
Men du vidste, at mor og morfar havde været en del af det.
-Hvorfor sagde du så intet? -Jeg forsøgte!
"Lad det ligge," sagde jeg!
-Pis. -Du er måske for dum til at forstå det.
Så er det nok! Jeg skulle have fortalt dig det.
Jeg troede ikke, du var parat.
Jeg havde ikke opført mig som en nar, hvis jeg havde vidst det.
-De er døde, og det er min skyld. -Nej, det er ikke.
Jeg troede, at det var det sikreste.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hvad skal vi gøre, mor?
Jeg havde aldrig troet, at det skulle ende sådan.
Det var den første sommer, vi var her.
Evelyn var syg, og ingen vidste hvorfor.
Den ene læge efter den anden måtte give op.
Men så en dag dukkede hun op.
Hun havde set vores annonce vedrørende en sygeplejerske til lejren.
Da hun så Evelyns lidelser, lovede hun at gøre alt, hvad hun kunne.
Alt.
Men din mor blev kun mere syg. Hun visnede bort.
Efterhånden forvred hendes ansigt sig...
...til uigenkendelighed.
Og i takt med at jeg mistede din mor...
...begyndte jeg også at miste mig selv.
Da jeg følte mig allersvagest...
...gik Agatha og jeg...
Evelyn gik bort få timer efter. Ved solopgang.
Først da forstod jeg, at behandlingerne...
Det var ikke behandlinger. Det var ikke ordentlig medicin.
Jeg smed hende ud. Jeg forviste hende fra Briarbrook.
I de følgende måneder...
Jeg håbede, at lejren skulle komme sig, men hun forlod os aldrig.
Hun bosatte sig i skoven, lige uden for lejrens skel.
Hun bortførte børnene om natten.
Hun behandlede dem.
Hun samlede deres blod i krukker, som hun hang op i træerne.
Den nat jeg fandt dig ude i skoven...
Jeg mistede besindelsen. Jeg måtte finde hende.
Jeg jagede hende. Dette måtte have en ende, en gang for alle.
Jeg ville udrydde hende. Og det lykkedes.
Da hun lå halvdød på jorden, så jeg,
at hun bar din mors vielsesring.
Hun havde stjålet den fra hendes lig.
En sidste pervers handling.
Jeg begravede hende på det laveste punkt i Briarbrook.
Så tæt på helvede, som jeg kunne komme.
Jeg håbede, at det ville være forbi.
Men det var det ikke. Jeg lod hende komme ind.
Og jeg genoplivede hende.
Far... Hvor kunne du?
Tilgiv mig.
Hvor er Ben og Dylan?
-Dylan! Stop, jeg beder dig! -Hold kæft!
Hold kæft, sagde jeg!
-Jeg beder dig, Dylan. -Bennydreng.
Det er ikke personligt.
Jeg har store planer for mit liv, og jeg vil ikke dø ude i skoven.
Jeg har set mange gyserfilm, men denne so er på et helt andet niveau.
Dylan, Dylan. Vi har brug for hinanden.
-Ja, jeg har brug for at ofre dig! -Hvorfor gør du det?
Jeg bad dig om at holde kæft!
Sig hendes navn.
-Sig hendes navn. -Det vil jeg ikke.
Sig det så!
-Højere. -Agatha!
Det var ikke så svært, vel?
Kom, og tag ham!
Hr. McCalister?
Du må hellere begynde at kalde mig Gilbert, før det er for sent.
Vi kommer ikke til at lede efter dem. Det gik elendigt, sidst vi delte os op.
En klog beslutning.
Du hørte vel, hvad jeg sagde derinde?
Jeg er virkelig ked af det.
Det ved vi godt.
-Hvordan har han det? -Der er ingen bedring.
Han begik en fejl. Det har vi alle sammen prøvet.
Det er godt, at han har dig.
Forsøg at komme levende gennem natten.
Kom så! Pis!
Kom så, din lortebil!
Hvad fanden sker der?
Din lille lort!
-Hjælp mig! -Åh gud!
Kom her! Jeg myrder dig, din snothvalp!
Jeg myrder dig fandeme!
Dræb mig.
Dræb mig. Jeg beder dig.
-Jeg beder dig! -Hvor er Ben?
Jeg har reddet jer.
Jeg har redder jer alle sammen!
Hvad er der blevet af min bror?
-Hvad gør vi nu? -Vi opsporer kællingen. Vi er fem mod én.
-Vores overtal har ikke været til hjælp. -Rørte hun ikke ved Peter?
-Hun har taget fysisk form nu. -Hvad mener du?
-Hun er af kød og blod. -Det, som er tilbage af hende.
-Hvorfor kunne Ben ikke se hende? -Han deltog ikke i ritualet.
De, som deltog i ritualet, kan se Agatha.
-Men forsøgte du ikke at skyde hende? -Nej, jeg ville skræmme drengen væk.
Jeg kunne ikke se andre.
-Skal vi ikke bare tage af sted? -Det indebærer 70 km i mørke.
Hun ville myrde os én efter én. Vi skal sætte en stopper for det her.
Vi afslutter det i nat.
Hvordan gør vi det?
Hvad med ringen? Havde hun den ikke på, da hun døde?
-Hun har måske brug for den? -Det er meget muligt.
Du har altid talt om det frø, der gav Briarbrook liv.
Hengivenhed og loyalitet.
Evighed.
Hun stjal den fra Evelyn, og jeg stjal den tilbage.
-Vi kan lokke hende frem. -Det er farligt.
Hun kommer vel efter den, uanset hvad.
Du og jeg har udført ritualet, Lauren.
Mor, Shawn og morfar har ikke stukket sig i fingrene.
Hun vil ikke komme efter dem. Hun kommer efter os.
Medmindre...
...I ikke er alene om det?
-Nej, mor. -Det er modigt.
Det kunne fungere.
-Nej. Lad være, mor. -Giv mig rygsækken.
-Så er det afgjort. -Ingen indvendinger!
-Vi er familie. -Alle sammen.
Jeg skal på date.
-Er dette det rigtige sted? -Ja, her er godt sigte.
-Vi er helt blottede. -Hun skal tro, vi er udsatte.
Du behøver ikke gøre det, far.
Jo, det gør jeg.
-Vi placerer os langs skellet. -Modtaget.
Hold jer inden for synsvidde.
Lauren. Hvis vi...
-Overlever vi ikke, skal du vide... -Pete!
Jeg lukkede garagen tidligere i dag. Du så mig gøre det.
-Hun har været her. -Du godeste.
Hjælp! Kom, og hjælp mig!
-Sagde Dylan ikke, at Ben var død? -Jo.
Det kan være en fælde. Kan hun have taget Bens stemme?
Peter har ret. Hun forsøger måske at lokke os.
-Kan du høre mig, Lauren? -Tænk, hvis det ikke er falsk?
Hjælp mig! Hjælp mig!
Hun står lige her!
Det kom herfra!
Hjælp mig, Peter!
Vent på mig!
-Jeg kan se ham! -Vent, Peter!
Det skal nok gå, lillebror.
Vi klarer den.
-Kan du se noget? -Intet som helst. Hvad med dig?
Ikke endnu. Skulle børnene ikke kalde på os,
så vi ved, de nærmer sig? Heather?
Nej, nej!
Du vinder. Lad hende være.
Slip hende. Se på mig.
Se på mig!
Det er den her, du vil have. Ikke sandt?
Du vil have den her. Ikke sandt?
Jeg tager ikke fejl. Vi kan lave en byttehandel.
Se her.
-Jeg kan se, at du er vred. -Lad være med det, far.
Jeg er nødt til at rette op på min fejl. Giv mig din hånd.
Giv mig din hånd. Vær nu sød.
Kom nu.
Jeg fik dig!
Begrav mig i Briarbrook.
Genopliv vores venner. Udfør dine heksekunster, og red dem.
Hvad gør vi med hende nu?
Vi tynger hende med sten og kaster hende i søen.
Vi skal skære hende i stykker først, så hun ikke dukker op igen.
Hvor er Peter?
Mor. Du har brug for lægehjælp.
-Undskyld! -Ben er i live.
Den unge mand her ringede til os og...
Var det en hjemløs kvinde på ejendommen? Som lignede Alice Cooper?
-En våd trold? -Jeg sagde faktisk heks.
Jeg genoprettede forbindelsen.
Har nogen brug for lægehjælp?
Jeg tilkalder hjælp.
Her var også en anden betjent i går. Hans bil står stadig i indgangen.
Blev han og festede med jer?
Du godeste...
Hvad fanden er der foregået her?
Tekster af: Dorte Langberg