På et tidspunkt i historien
lavede et væsen en lille kugle og sagde til et andet væsen:
Jeg vil vædde med, at jeg kan sparke den her kugle forbi dig.
Klart. Hvorfor ikke?
Væsener elskede idéen så højt,
at de afsatte en hel mark til deres kuglesparkaktivitet.
Så blev publikumsvæsener følelsesmæssigt engageret
i resultatet af sparkene.
Scor med kuglen. Scor med kuglen.
Mål!
- Mål! - Mål!
De blev så engagerede,
at væsener begyndte at vise deres følelser for deres yndlingshold
ved at få blækpletter
og bruge valuta på at være til stede, når deres hold vandt.
Eller tabte.
Jeg fortryder min følelsesmæssige investering.
Uanset udfaldet
er meningen med disse kampe at føre folk sammen.
Men sådan går det ikke altid.
Her er vores planet Den hælder lidt
I kredsløb om en stjerne
Vi finder måder at give livet mening
De kan virke bizarre
Vi ved blot, at vi findes
Men det varer ikke længe Så det hjælper at tage fodrør på
Glæde og sorg, mod og frygt
Nysgerrighed og vrede På en planet fuld af farer
Og det bliver kun mærkeligere Fremover
BASERET PÅ NATHAN W. PYLES BOGSERIE
HYLERNE 0-0 SALAMANDERNE
Så er der opkvikkende halvvejspause.
HYLERNE!
- Intet at være skuffet over endnu. - Vi er da ikke bagud.
Det er en sejr i min verden.
Hej, søskende.
Du er sent på den.
Måske, men i det mindste har jeg noget med til vores gamle livskænker.
Jeg behøver ikke at have noget med.
De sætter større pris på mit selskab end dit.
Jeg savner ikke disse snakke.
Det gør jeg heller ikke.
Min skat.
Du er lige så sød som kakaopladerne, du altid har med.
Lad os vende tilbage til fodkuglekampen.
Kan vi ikke se noget andet for en gangs skyld?
Der er en virkelig smuk dokumentar om vilde skabninger.
Niks.
Det er en kamp mod vores ærkerivaler, Salamanderne.
De har ret.
Det er en vigtig kamp.
Det er en tradition at heppe på vores lokale hold.
Uanset hvor dårlige de er.
Fint. Hvis det er det, I begge vil.
Men I går glip af naturens vidundere.
Kampen mellem Væsenberg-Hylerne og Nystedmark-Salamanderne fortsætter
efter reklamerne.
Hej. Du kender mig nok som professionel kuglesparker.
Men jeg er også ydre tomrumsudforsker
og flyvemaskinestyrer og professionel kugleslåer.
Alt sammen via bøgernes kraft!
Tja, hvis det interesserer dig, så kom ned på biblioteket.
Lån i dag.
Og så aflever bogen igen, også selv om du ikke har læst den.
Det er ikke pinligt.
Sikke et sted.
Jeg tror ikke, de rammer målgruppen.
Tja, du er her da.
Der er ikke noget galt med at læse.
Men det ville være rart, hvis du lagde bogen fra dig
og heppede på Hylerne med os.
Jeg tror virkelig, du vil synes, det er sjovt.
Juhu...
Kom så, Hylere...
Puha. De to hold holder os virkelig til ilden.
Det må du nok sige. Vi løber og koncentrerer os så meget,
at vi burde være med på holdene.
Gid vi tjente lige så meget valuta som spillerne.
Dommerne diskuterer virkelig beslutningen.
Væsener har ikke plakater af os på væggene derhjemme.
Det er vores lod.
Vi dømmer håndkugle, ikke?
Har de ikke fattet, det hedder fodkugle? Hvorfor så røre den med hånden?
Det lader til, at Salamandernes nummer 41
har haft hånd på kuglen.
Nu har de chancen.
Ja. En chance for at blive ophidsede ligesom dig til hver kamp.
Det er sandt. Men der er også en chance for ekstrem glæde, hvilket er det værd.
Du aner tydeligvis ikke, hvad du går glip af.
Hylerne løber ned ad banen.
Ja!
Men nu stjæler Salamanderne kuglen.
Nej.
- Dommer! - Bedrag.
Meget sent at fløjte.
Dommeren skal til øjenlægen.
Den spiller spillede tydeligvis skuespil.
Kampen burde være forbi.
Hvad dømmer du?
Fuglene skyggede for mit udsyn.
- Men jeg tror, væsenet blev fældet? - Jeg kunne ikke se det.
Men hvis du tror det, så lyt til din mavefornemmelse.
Hvad siger du, mave?
Vi siger frispark.
Spilleren blev fældet.
Der er dømt uforstyrret spark.
Et uforstyrret spark til Salamanderne i tillægstiden.
- Ufatteligt, hvad? - Hvad?
Jeg fatter det ikke, og jeg er normalt meget godtroende.
Og sparket går ind.
Kampen er forbi.
Dommeren har fløjtet af.
Dommere er grundigt oplært i fuglerelaterede obstruktioner,
så de må forventes at foretage rimelige domme.
Den mavefornemmelse var helt forkert.
En utrolig vending, tingene tog.
Men det er derfor, væsener går op i fodkugle: For dramaet.
Dårlig dom! Dårlig dom! Dårlig dom!
Den dommer bør virkelig overveje at lave noget andet.
Alles øjne hviler på dem,
og deres øjne var alle andre steder, end hvor de burde være.
Hylernes fans må være knuste hjemme i stuerne.
Jeg er knust.
Typisk Hylerne.
De finder altid nye måder at knuse vores blodpumper på.
Det her er den største nedtur nogensinde.
I det mindste var det fuldstændig selvforskyldt.
Salamanderne er forfærdelige.
Salamandere er faktisk ret fede.
Som mange andre skabninger er de meget tilpasningsparate.
Du kunne lære meget af dem.
Ja, og hvis du brugte mere tid sammen med væsener,
ville du kunne fornemme, hvornår de gider at høre fakta om skabninger,
hvilket er nærmest aldrig,
medmindre du snakker om bestemte fodkuglehold.
Skabninger er vigtigere end at se væsener sparke til en kugle.
De lever i det, der svarer til en cupturnering,
hvor det tabende hold bliver spist.
Stop!
Jeg er et gammelt væsen, og jeg skal snart dø.
Så lad venligst være med at mundhugges.
Er du ved at dø?
Selvfølgelig. Jeg er gammel.
Jeg kan dø hvert øjeblik.
Og hvis I ikke bliver venner inden da, bliver det dødsårsagen.
Det giver ingen mening.
Det forhold, vi har nu, er det, vi skal have.
Jeg accepterer dem trods deres fejl.
Såsom at være en sygeligt besat fodkuglefan.
Og jeg accepterer dem for at ønske, at de var født en vild skabning.
Er det ikke nok?
Nej!
Planlæg noget søskendetid sammen.
Så I kan lære om hinandens interesser.
Og en brutal afslutning for Hylerne.
Lad os se det igen.
Fuglene er ikke glade for, at vi har bygget et stadion
på deres naturlige ynglested.
Godt, det ikke er mig, der er dommer...
Lyt ikke til dem.
Det kan ske for selv den bedste.
Jeg har svigtet alle.
Det er ikke sandt.
Du har kun svigtet halvdelen af fansene.
Tak for de trøstende ord, men jeg begik en klar fejl.
Nu kan jeg ikke engang beslutte, hvilke fodrør jeg skal tage på.
Hvad med, at vi tager den beslutning for dig?
Tag dem på.
Vi skal på Den Slatne Kande og have mild gift.
Juhu! Mild gift til mig!
Skål for den bedste dommer, vi kender,
og for den uheldige hændelse, der mindede os alle om vores fejlbarlighed.
Ingen mild gift kan fjerne frygten
for morgendagens vurdering.
Hvad kan der ske? At du bliver bedt om at finde et nyt job?
Eller at du pludselig dør.
Jeg er færdig.
Undskyld, vi er dårlige til at trøste.
Vi er dommere. Vi siger det, som det er.
Hvilket i dit tilfælde ikke var helt rigtigt.
Igen, ikke gode til at trøste. Undskyld.
Bare rolig.
Jeg har lavet meget værre ting.
Jeg glemte engang, jeg var dommer, og modtog bolden og scorede.
Det må være bedrag.
Det var en drøm,
og bedømmelsesudvalget sagde, det var et godt skud.
Jeg tror ikke, de vil hylde min fejldom.
Det skal nok gå.
Vi sender positive tanker.
Undskyld, dommer.
At se dig fejle foran så mange væsener var smukt.
Taknemmelighed.
Jeg er her kun for at gøre livskænkeren glad.
Jeg gider ikke have dårlig samvittighed.
Det er også godt at se dig.
Følg mig.
Denne del af Væsenberg er fredet.
Nogle planter på dette bjerg er muligvis over tusind år gamle.
Wow, gamle træer. Hvor spændende.
Jeg forstår det godt.
Man kan nemt tage det her for givet.
Vi væsener er så optagede af vores egne liv,
at vi overser alt det, der ikke er lige foran os.
Hvis du synes, det er spændende at kigge på en skov,
så bare vent, til du prøver fodkugle.
Vi har kun ridset i overfladen.
Jo mere du ser, jo mere fantastisk bliver det.
Kun at kigge på træerne
er som kun at kigge på græsset på fodkuglebanen.
Prøv at se helheden.
Vi er i skoven.
Det eneste, jeg kan se, er træer og skabninger.
Jeg fatter ikke, hvordan du kan sammenligne det her med fodkugle.
Jeg synes, at det at være her er som at rejse tilbage i tiden.
Dette var skabningernes land, længe før her boede væsener,
og i dag lever de, ligesom de gjorde dengang.
Der er både samarbejde og konflikt i naturen,
hvilket giver en smuk harmoni ligesom i din elskede fodkugle.
Så du vil bilde mig ind, at skabninger og planter
fungerer ligesom fodkuglespillere?
Ja, præcis.
Bliv nede.
Disse hylere forsvarer deres territorium, mens de leder efter bytte.
Det er to mod tre.
De hvidhaler er færdige.
Får hylerne deres bytte?
Hvidhalerne bryder ud.
Så du det? Den hvidhale ondulerede bare lige den hyler.
Nu forstår du det.
Hylerne lægger en ny angrebsplan,
men hvidhalerne har forberedt deres stærke forsvar.
Det er tydeligvis ikke deres første møde.
Selv disse hylere fandt en måde at tabe på.
Det havde jeg ikke forventet.
Tak, fordi du udviste interesse i noget, der faktisk er interessant.
Tak mig ikke endnu.
Du kommer til at prøve en bunke fodkugleøvelser.
Tror du, skabningerne har lært os kuglespil,
eller tror du, vi opfandt kuglespil,
for at vi ikke skulle slås og skade hinanden?
Det er nok en blanding.
Slut dig til os.
Hvad laver I her?
Vi ville være her for at støtte dig.
Du kan godt klare det.
Lad os komme i gang.
Du begik en fejldom, der direkte påvirkede kampens resultat.
Vi er nødt til at sikre os, at det ikke sker igen.
Så du skal tage dommerprøven igen.
Aflever venligst din fløjte, som du får igen, når du har bestået.
Hvis de skal på skolebænken igen, skal vi også!
Stille.
Nej.
I skal dømme næste kamp.
Jamen, held og lykke.
Bliver de degraderet?
Nej da. Medmindre de dumper.
I så fald er de ikke bare degraderet.
Så er de fyret.
Men det skal du ikke bekymre dig om.
Du er en god dommer, og vi tror alle på dig.
Det her er meget forfriskende.
Nu forstår jeg, hvorfor du er så passioneret.
Okay, okay.
Lad os prøve nogle skud på mål.
Fedt. Det skal nok gøre det sjovere.
Sådan.
Begynderheld.
Spark den tilbage.
Lad os afprøve din teori.
Fornemmer jeg, at du morer dig?
Jeg nyder at være bedre end dig.
Det var vist bare held.
Hvis du vil score på mig, må du sparke hårdere end det der.
Jeg tager imod udfordringen.
Hvad hulen?
Godt skudt, klovn.
Undskyld.
Var det ikke stærkt?
Hvad har I gang i?
Sparkede I kuglen efter os, fordi vi er Salamander-fans?
Jeres holds dårlige præstation er ikke vores skyld.
Det var et uheld.
Det er vi kede af.
- Det bør I også være. - Salamandere er dejlige skabninger,
men fodkugleholdet er en flok bedragere.
I havde ikke vundet den kamp uden den forkerte dom.
Hyler-fans.
De er altid så hurtige til at give alle andre end deres dårlige spillere skylden.
Spøjst.
Så vidt jeg ved, er alt omkring Salamanderne dårligt, inklusive fansene.
- Hvad laver du? - Overdrevet fankultur er tåbeligt.
Vi kender ikke engang hinanden,
og alligevel dømmer I os på grund af overfladisk loyalitet.
Min loyalitet er reel.
Jeg kan lide Salamandernes logo, farver og den stilede måde, spillerne fejrer på.
Hvad med at peppe det lidt op
og afgøre vores uenighed med noget, vi kan styre?
En spontan kamp.
Lad os se, hvilket holds fans er de bedste.
Det er en aftale.
Hør her, jeg er ked af, hvis jeg er en idiot,
men det her er at gå for langt.
Nej, det er godt. Lad os spille fodkugle.
Jeg forstår det. Dramaet.
Den urgamle konkurrencelyst og storslåede fysiske bedrifter.
Vi kan være ligesom rigtige hylere og lægge strategier sammen.
- Du mener det faktisk? - Ja.
Jeg ved godt, at sejren kun gør en stolt over at føle sig bedre
i et opfundet, ligegyldigt spil, men det er sjovt at spille.
Lidt nedladende, men du begynder at tale mit sprog.
Vi gør det.
Først til tre.
Hvad siger I?
Vil I hylere tabe til os, ligesom jeres hold gjorde i går?
Vi er klar.
Altså ikke til det med at tabe.
Jeg begik en fejl på arbejde...
FØLELSESMÆSSIG VEDLIGEHOLD OG REPARATIONER
...og fansene reagerede med en sårende slagsang.
Væsener kan være overdrevet passionerede angående deres fodkuglehold.
Det var næppe deres intention at gøre dig ked af det.
De gav nok udtryk for, at de syntes, det var uretfærdigt.
Lad os udforske din smerte yderligere.
Kan du fortælle mig mere om det?
Jeg tror, jeg følte mig bange,
og deres stemmer var ikke ulig min egen.
Det var, som om de udtrykte min egen indre usikkerhed.
At min dømmekraft er dårlig.
At jeg ofte tager fejl.
Nu vil mine chefer have mig til at tage en prøve,
som skal afgøre min fremtidige ansættelse.
Jeg er ikke sikker på, at jeg består den.
Det er ikke unormalt for et væsen at tvivle på sig selv.
Ingen væsener er perfekte.
Vi begår alle fejl.
Er det ikke en del af spændingen ved kuglespil?
Det er vigtigt at huske, at du har arbejdet hårdt
for at opnå ansættelse som professionel dommer,
og at du ikke var blevet hyret, hvis du ikke havde været kvalificeret.
Tja, det var jeg vel ikke.
Hvorfor ville du være dommer?
Tja... Jeg elsker rigtignok, at fodkugle er uforudsigeligt.
At væsener udfører fantastiske fysiske bedrifter
lige for øjnene af en.
Lige siden jeg var barn,
har jeg vidst, jeg ville være en del af professionel fodkugle.
Jeg så kampene med min bedstelivskænker.
Jeg husker, jeg forelskede mig i væsenerne med fløjter og ure,
som sørgede for, at begge hold spillede efter reglerne.
De upartiske håndhævere af regler og orden.
De var lige så fysisk veltrænede som spillerne
og sikrede afbalanceret ledelse på begge sider af kuglen.
Er det ikke fantastisk, at du gjorde din drøm til virkelighed?
Det var ikke let.
Når du tvivler på dig selv, så mind dig selv om dine bedrifter.
Jeg tror på, at du kan klare det.
Tak.
Jeg tror, jeg er klar.
- Mål! - Mål!
Hvad laver du?
Du skulle have forsvaret.
Og du skulle have angrebet.
Hør her.
Lad os samarbejde.
Jeg scorer målene.
Du giver kuglen op, jeg løber fri, og du afleverer til mig.
Aflever bolden! Aflever bolden!
Jeg er fri!
- Mål! - Mål. Sådan!
Jeg fatter ikke, hvorfor du fik os rodet ind i det her.
Du lytter aldrig, og du nedgør altid mine hobbyer.
Undskyld.
Jeg troede, jeg kunne score.
Skal vi spille, eller skal I knævre hele aftenen?
Ja, det her er kedeligt
og ikke det frostslik værd, jeg blev lovet for at tælle mål.
Du får også karamelsovs.
Vi er tæt på at vinde.
VI STOLER PÅ DIN MAVEFORNEMMELSE!
Vi stoler på dig!
På dem, mester!
Velkommen, meddommere.
I dag skal vi afprøve jeres evner.
Vi har klargjort en unik prøvebane,
som jeres gencertificering vil stå eller falde på.
I skal vise jeres evner til at træffe beslutninger under stort pres,
mens I udsættes for ekstreme distraktioner.
I skal hver især en tur igennem vores topmoderne forhindringsbane.
Må jeg spørge om noget, før vi begynder?
Det er ikke efter bogen, men så lad gå.
Er der nogensinde nogen, der har overvejet det ironiske i,
at en dommers opgave er at straffe spilleres regelbrud,
men at dommere ikke selv må begå regelbrud?
- Hvor dybt. - Min hjerne er eksploderet.
Stille.
Du begynder, fordi du forstyrrede.
Jeg består nemt den prøve, selv om jeg ikke ved, hvad den går ud på.
Jeg er vild med din selvtillid.
Træd nærmere.
Lad os komme i gang.
Når jeg fløjter, løber du banen igennem
og viser dine fysiske evner, mens du dømmer
de regelbrud, du ser simuleret.
For hver forhindring eller regelbrud, du ikke klarer,
fjerner vi en stribe.
Hvis du mister to striber, dumper du.
Husk at være forberedt på hvad som helst.
Korrekt!
Nej, det var til rødt kort.
Puha.
Det er ikke noget kønt syn.
Hvis tur er det så?
- Ikke mig. Du kan ikke se mig. - Ikke mig.
Du der, den tydeligt fortvivlede.
- Mig? - Ikke mig.
Du der med lammende angst, det er din tur!
Vi tror på dig!
Pas på fuglene.
Du kan godt.
Klar!
Flot!
Korrekt!
Indblanding!
Hvis du ikke kan fortsætte, dumper du.
Du er blevet certificeret før. Du kan gøre det igen.
Du elsker fodkugle.
Du kan godt!
Korrekt!
Godt undveget!
Sidste udfordring.
Kom så!
Skrækkeligt.
Korrekt!
Ja! Vi vidste, du kunne klare det!
Det er bedrag. Vi var virkelig bekymrede.
Tillykke! Du udviste mod derude.
Det var en fornøjelse at se dig klare banen.
Du er nu gencertificeret.
Tak.
Jeg glæder mig til at komme tilbage på banen.
Det ser ikke godt ud.
Vi er bagud med to, og du må tage dig sammen.
To point er ingenting.
Det hedder ikke point.
Og to er meget i fodkugle.
Det her var en fejl.
Jeg ville vise dig noget, der betyder meget for mig,
og du lyttede slet ikke.
Min hobby skulle føre os sammen.
Din hobby?
Jeg viste dig skovens magi, og det har du vist glemt alt om.
Hvorfor hører du ikke efter?
Vi er virkelig et dårligt hold, hvad?
Virkelig dårligt.
Vi forbliver nok bare sådan her, og livskænkeren vil dø ulykkelig.
Nej, vi kan godt vinde.
Om ikke for hinandens skyld, så for livskænkerens.
For livskænkerens skyld.
Vi spiller ligesom hvidhalerne.
Du hørte faktisk efter.
Du ved godt, hvad du skal gøre.
- Giver I op? - Nej, vi er først ved at være varme nu.
Hov!
- Ja! - Sådan!
Det virker!
Hvidhaler.
Hvidhaler!
Hvad sker der?
Vi gør det!
Ja! For livskænkerens skyld!
For hinandens skyld.
Okay, ikke mere pjat...
- Hvad? - Hov. Hvad?
- Ja! - Sådan!
Hvidhalerne vandt!
Det havde jeg ikke regnet med.
Okay, tak for kampen.
I spillede godt.
Men Hylerne er stadig et forfærdeligt hold.
Sådan!
I så godt det regelbrud, ikke?
Rødt kort, uden tvivl.
Hvor er det rart at have dig tilbage.
Godt dømt!
Godt dømt! Godt dømt!
Dommeren lader til at være ovenpå igen!
Godt dømt!
Du er tidligt på den.
Jeg vil ikke gå glip af starten af kampen.
Kom her.
Godt at se dig.
Hylerne spiller mod Summestikkerne.
Jeg har læst, at nogle summestikkere dør efter at have stukket kun én gang.
Mærkeligt at opkalde sit hold efter så skrøbelig en skabning.
Det glæder min blodpumpe at se mit afkom være gode venner.
Tak, fordi I lyttede til jeres gamle livskænker.
Nu kan jeg dø lykkelig.
Livskænker.
Livskænker?
Ikke endnu.
Rolig. Jeg skal bare have mig en lur.
Tekster af: Simon Boertmann Brüel