Kažkuriuo metu
viena būtybė sukūrė rutulį ir pasakė kitai būtybei...
Kertu, kad šito rutulio tu nepagausi.
Gerai. Pabandom.
Būtybėms taip patiko ši idėja,
kad jie paskyrė visą aikštę rutulio spardymui.
O tada stebinčios būtybės ėmė aktyviai domėtis
spardymo rezultatais.
Įspirk rutulį.
Įvartis!
Būtybės taip įsijautė,
kad ėmė reikšti savo atsidavimą mylimoms komandoms
rašaluotėmis ant kūno
ir negailėjo pinigėlių tam, kad galėtų stebėti, kaip jų komanda laimi.
Arba pralaimi.
Gailiuosi, kad taip įsijaučiau.
Nepriklausomai nuo rezultato,
šio žaidimo tikslas yra suartinti būtybes.
Deja, ne visada pasiseka.
Čia mūsų planeta Ji pasvirusi truputį
Sukasi aplink saulę
Gyvenimui mes suteikiam prasmę
Gal ir atrodom keisti
Bet tokie jau mes esam
Mes nesėdim ramiai Apavą ant kojų - ir pirmyn
Džiaugsmas ir liūdesys, drąsa ir baimė
Smalsumas ir pyktis Pavojų kupinoje planetoje
Bet keistenybės tik prasideda
PAGAL NEITANO V. PAILO KNYGŲ SERIJĄ
STAUGŪNAI 0:0 TRITONAI
Skelbiama pertrauka jėgoms atgauti.
STAUGŪNAI!
- Dar nėra ko jaudintis. - Na, mes nepralaimim.
Manau, mes laimėsim.
Labas, sese.
Vėluoji.
Gal ir vėluoju, bet bent jau atnešiau dovanų mūsų pagyvenusiam gimdytojui.
Man nieko nereikia jam atnešti.
Jis džiaugiasi vien tuo, kad aš ateinu.
Nusibodo tos kalbos.
Man irgi.
Širdele mano.
Esi tokia saldi, kaip šokoladas, kurio visada man atneši.
Gal jau pažiūrim kojaspardį?
Galėtume nors kartelį pažiūrėti ką nors kita?
Tuojau prasidės gražus dokumentinis filmas apie laukinius padarus.
Pasvajok.
Vyksta rungtynės su mūsų amžinais priešais „Tritonais“.
Jis teisus.
Labai svarbios rungtynės.
Mes tradiciškai sergam už vietos komandą.
Ir nesvarbu, kad jie prastai žaidžia.
Tiek to, jei jau abu norit.
Bet praleisit progą pamatyti gamtos stebuklus.
Netrukus tęsime Būtybmiesčio „Staugūnų“ ir Naujovietės „Tritonų“ rungtynes.
Bet pirma pažiūrėkime rėmėjų reklamą.
Turbūt žinote, kad esu profesionalus kojaspardininkas.
Bet taip pat esu ir svetimų planetų tyrinėtojas,
skraiduolio lakūnas ir profesionalus žaidimo su lazda žaidėjas.
Štai ką gali knygos.
Nežinau. Jei jums įdomu, užsukite į biblioteką.
Pasiskolinkit šiandien.
O vėliau grąžinkit, net jei ir neperskaitėt.
Nieko čia tokio.
Čia esate laukiami.
Manau, čia trūksta tikslinės auditorijos.
Nežinau. Tu tai esi, ar ne?
Skaityti nėra blogai.
Bet būtų gražu, jei padėtum knygą į šalį
ir pasirgtum su mumis už „Staugūnus“.
Manau, tau turėtų patikti.
„Staugūnai“, pirmyn.
Šios dvi komandos neleidžia nė sekundei atsipalaiduoti.
Ir nesakyk. Su tokiu bėgiojimu ir susitelkimu
greitai patys tapsime žaidėjais.
Jei tik uždirbtume tiek pat pinigėlių, kiek žaidėjai.
Teisėjai ilgai svarsto, kokį sprendimą priimti.
Būtybės nekabina ant savo kambario sienų plakatų su mūsų nuotraukomis.
Tokia jau mūsų dalia.
Sprendimas, kad lietė rutulį ranka?
Negi jie nežino, kad reikia žaist kojomis? Kam liesti rutulį ranka?
Regis, „Tritonų“ numeris 41
lietė kamuolį ranką.
Jie turi progą.
Taip. Progą nuliūdinti, ką jie daro per kiekvienas rungtynes.
Tiesa. Arba labai nudžiuginti, dėl ko verta žiūrėti.
Tu neįsivaizduoji, ko netenki.
„Staugūnai“ varosi per aikštę rutulį.
Taip!
„Tritonai“ atima rutulį.
Ne.
- Teisėja, prašau. - Apgaulė.
Pagaliau švilpukas.
Ta teisėja tegul prasikrapšto akis.
Tas žaidėjas - sudegusio teatro aktorius.
Rungtynės turi būti baigtos.
Koks sprendimas?
Paukščiai užstojo man vaizdą.
- Bet, manau, tai būtybei pakišo koją. - Aš tai tiksliai nemačiau.
Jei taip manai, pasikliauk savo intuicija.
Ką pasakysi, intuicija?
Pakišo koją.
Žaidėjui pakišo koją.
Skiriamas netrukdomas spyris.
Netrukdomas „Tritonų“ spyris, baigiantis papildomam laikui.
- Galite tuo patikėti? - Ką?
Aš negaliu, nors esu labai patikli.
Spyris buvo sėkmingas.
Viskas. Rungtynės baigtos.
Teisėja nušvilpė rungtynes.
Teisėjai yra gerai apmokyti, kaip elgtis, kai paukščiai užstoja vaizdą,
tad turėtų priimti pagrįstus sprendimus.
Intuicija ją apgavo.
Koks liūdnas veiksmų posūkis.
Bet būtent dėl dramos būtybės ir myli kojaspardį.
Neteisingas sprendimas!
Teisėjai vertėtų pagalvoti apie profesijos pakeitimą.
Į juos žiūri visi,
o ji žiūrėjo ne ten, kur reikėjo.
Turbūt „Staugūnų“ sirgaliai namuose yra priblokšti.
Esu priblokštas.
Tipiški „Staugūnai“.
Visad randa naujų būdų, kaip sudaužyti mūsų kraujo pompas.
Dar niekad nebuvau toks priblokštas.
Na, ką norėjai, tą gavai.
„Tritonai“ nemoka žaisti.
„Tritonai“ žaidžia nepriekaištingai.
Jie, kaip dauguma padarų, sugeba gerai prisitaikyti.
Galėtum iš jų pasimokyti.
Jei praleistum daugiau laiko su būtybėmis,
žinotum, kada jie nori girdėti faktus apie padarus,
kas yra beveik niekada,
nebent kalbėtum apie konkrečias kojaspardžio komandas.
Padarai yra daug svarbesni už rutulio spardymą.
Jų gyvenimo sąlygos primena turnyrą, iš kurio iškrenta po pirmo pralaimėjimo,
o pralaiminti komanda yra suvalgoma.
Gana!
Esu sena būtybė ir netrukus mirsiu.
Prašau, gana peštis.
Tu miršti?
Žinoma. Juk esu senas.
Galiu mirti bet kurią akimirką.
Jei nesusitaikysit iki mano mirties, tai taps mano mirties priežastimi.
Nesąmonė.
Mūsų santykiai yra tokie, kokie yra.
Ir man jie yra priimtini, nepaisant tam tikrų trūkumų.
Pavyzdžiui, kad esi užkietėjęs kojaspardžio sirgalius.
O man priimtinas jos troškimas, kad būtų gimusi laukiniu padaru.
Tau to negana?
Ne!
Sugalvokit abu, kaip kartu praleisti laiką ir suartėti.
Pasidomėkit vienas kito interesais.
Liūdna šio vakaro rungtynių pabaiga „Staugūnams“.
Pažiūrėkime dar kartą.
Paukščiai pyksta, kad pastatėme stadioną
jų natūralioje buveinėje.
Nenorėčiau būti tos teisėjos vie...
Neklausyk jų.
Visi darome klaidų.
Aš visus nuvyliau.
Netiesa.
Nuvylei tik pusę sirgalių.
Ačiū už paguodą, bet aš tikrai priėmiau neteisingą sprendimą.
Dabar net negaliu apsispręsti, kurį apavą rinktis.
Mes tau padėsim, gerai?
Rinkis šį.
Einam į „Šlapią ąsotį“ išgerti silpnų nuodų.
Noriu silpnų nuodų!
Už geriausią mūsų teisėją
ir nesėkmingai susiklosčiusias aplinkybes, kurios mums primena, kad esame klystantys.
Net kibiras silpnų nuodų nenumalšins didžiulės baimės
dėl rytojaus rungtynių apžvalgos.
Kas blogiausio gali nutikti? Lieps tau išeiti iš darbo?
Arba tu staiga mirsi.
Man galas.
Atleisk, kad nemokam tavęs paguosti.
Mes - teisėjai. Ką matom, tą ir sakom.
Nors tau gal nereikėjo taip daryti?
Kaip sakiau, paguosti nemokam. Nepyk.
Nesijaudink.
Man yra buvę dar blogiau.
Kartą pamiršau, kad esu teisėjas, gavau rutulį ir įmušiau įvartį.
Tai turėjo būt užskaityta kaip apgaulė.
Tai nutiko sapne,
o rungtynių apžvalgoje mano spyris buvo labai giriamas.
Abejoju, ar valdybai patiks mano netikęs sprendimas.
Viskas bus gerai.
Mes laikysim už tave kumščius.
Atsiprašau, teisėja.
Man labai patiko žiūrėti, kaip susimovei daugybės būtybių akivaizdoje.
Dėkui.
Atėjau čia tik gimdytojo prašymu.
Nenoriu, kad sąžinė graužtų.
Ir man malonu tave matyti.
Einam.
Ši Būtybmiesčio dalis yra saugoma teritorija.
Gali būti, kad kai kuriems šio kalno augalams daugiau nei milijonas sukinių.
Nieko sau. Seni medžiai. Kaip įdomu.
Aš suprantu.
Laikome tai savaime suprantama.
Mes, būtybės, esam taip užsiėmusios kasdieniais reikalais,
kad pastebime tik tai, kas tiesiai mums prieš nosį.
Na, jei manai, kad įdomu spoksoti į mišką,
pabandyk pažiūrėti kojaspardį.
Mes tik pradėjome.
Kuo daugiau matai, tuo daugiau supranti.
Matyti vien medžius
yra tas pats, kas per kojaspardžio rungtynes matyti vien aikštės žolę.
Pasistenk įžvelgti visumą.
Mes esam miške.
Aš matau vien medžius ir padarus.
Nesuprantu, kaip tai gali būt susiję su kojaspardžiu.
Man patinka, kad būdama čia, jaučiuosi tarsi grįžusi į praeitį.
Kažkada seniai čia buvo padarų žemė, kol joje apsigyveno būtybės,
bet jie ir dabar čia gyvena.
Gamtoje bendradarbiavimas ir konfliktas sąveikauja tarpusavyje,
kas užtikrina nuostabią harmoniją, kaip ir tavo mylimame kojaspardyje.
Nori pasakyt, kad padarai ir augalai
sąveikauja kaip kojaspardžio žaidėjai?
Taip. Būtent.
Sėdėk ramiai.
Tie staugūnai gina savo teritoriją ir ieško grobio.
Du prieš tris.
Baltauodegiai neturi šansų.
Staugūnai juos įveiks?
Baltauodegiai išsisuko.
Matei? Tas baltauodegis apgavo staugūną.
Jau pradedi suprasti.
Staugūnai rengia naują puolimo planą,
bet baltauodegiai aršiai ginasi.
Akivaizdu, kad tai ne pirmas jų susidūrimas.
Net ir šie staugūnai sugebėjo pralaimėti.
Nesitikėjau tokios pabaigos.
Ačiū, kad pagaliau susidomėjai tuo, kas iš tikrųjų įdomu.
Neskubėk dėkoti.
Priversiu tave pažaisti kojaspardį, tada žinosi.
Kaip manai, ar padarai mus išmokė žaisti su rutuliu,
ar mes išradome žaidimus su rutuliu tam,
kad nekovotume ir nesimuštume tarpusavyje?
Ir taip, ir taip, manyčiau.
Prašau prisėsti.
Ką judu čia veikiat?
Atėjom palaikyti tave.
Viskas bus gerai.
Pradedam.
Tu nušvilpei sprendimą, kuris turėjo tiesioginį poveikį rungtynių rezultatui.
Privalome imtis reikiamų priemonių, kad daugiau tai nepasikartotų.
Todėl tau teks iš naujo gauti sertifikatą.
Prašau, grąžink švilpuką, kurį atgausi išlaikiusi egzaminą.
Jei ji turi gauti naują sertifikatą, siųsk ir mus į egzaminą!
Tylos.
Ne.
Jums reikės teisėjauti kitose rungtynėse.
Na, lieki viena.
Ar ji pažeminama pareigose?
Jokiu būdu. Nebent neišlaikytų egzamino.
Tada ji bus ne tik pažeminta pareigose.
Ji bus išmesta iš darbo.
Bet tau nereikėtų dėl to jaudintis.
Esi puiki teisėja, niekas neabejoja, kad tau pasiseks.
Žiauriai smagu.
Dabar suprantu, kodėl tau taip patinka.
Gerai.
Dabar pabandyk įspirti įvartį.
Tikiuosi, bus smagiau.
Geras.
Naujoko sėkmė.
Spirk atgal rutulį.
Išbandysim tavo teoriją.
Tau pradeda patikti?
Man patinka, kai man sekas geriau už tave.
Kaip sakiau, tau tiesiog pasisekė.
Jei nori įspirti, teks labiau pasistengti.
Iššūkis priimtas.
Kurių rorbų?
Puikus smūgis, žioplele.
Atsiprašau.
Neblogai aš čia.
Ką tai reiškia?
Spardot į mus rutulius už tai, kad esam „Tritonų“ sirgaliai?
Mes nekalti, kad jūsų komanda nemoka žaisti.
Ji tai padarė netyčia.
Mes atsiprašom.
- Ir ne be reikalo. - Tritonai yra puikūs padarai,
o kojaspardžio komanda - apgavikų gauja.
Nebūtumėt laimėję tų rungtynių, jei ne nušvilptas sprendimas.
„Staugūnų“ sirgaliai,
jie visada kaltina viską, tik ne prastą savo komandos žaidimą.
Labai įdomu.
Visi sako, kad „Tritonai“ yra nepakankamai pajėgūs, įskaitant ir jų sirgalius.
- Ką tu darai? - Klausyk, toks fanatizmas yra kvailas.
Mes nė nepažįstam vieni kitų,
o jūs mėtotės nepagrįstais teiginiais, paremtais netikra ištikimybe.
Mano ištikimybė - tikra.
Man patinka „Tritonų“ emblema, spalvos ir tai, kaip žaidėjai švenčia pergalę.
Na, siūlau įdomesnį būdą
mūsų ginčui išspręsti.
Surengiam varžybas.
Pažiūrėsim, kurios komandos sirgaliai yra geresni.
Aš sutinku.
Klausyk, atleisk, kad kartais elgiuosi kaip bukagalvis,
bet šito jau per daug.
Ne, viskas gerai. Pažaiskim kojaspardį.
Pradedu suprasti. Tai - drama.
Pirmykštis konkuravimo ir gero fizinio pasirengimo jausmas.
Būsime kaip tikri staugūnai ir veiksime išvien.
- Tu rimtai? - Taip.
Žinau, jog laimėtojas galės didžiuotis, kad yra stipresnis
išgalvotose ir nereikšmingose varžybose, bet juk žaisti yra smagu.
Gerai, malonu girdėti, kad pradedi mane suprasti.
Taip ir padarom.
Kas pirmas įmuš tris įvarčius.
Ką pasakysit?
Jūs, „Staugūnų“ sirgaliai, norit pralaimėt mums, kaip vakar pralaimėjo jūsų komanda?
Mes sutinkam.
Tik ne su pralaimėjimu.
Darbe priėmiau neteisingą sprendimą ir...
EMOCIJŲ PRIEŽIŪRA IR REMONTAS
...ir sirgaliai sureagavo įžeidžiančia skanduote.
Būtybės aistringai reaguoja į viską, kas susiję su jų kojaspardžio komanda.
Abejoju, ar jie norėjo tave įžeisti.
Jie tiesiog išreiškė tai, kaip jie suvokia neteisybę.
Panagrinėkime tavo skausmą.
Gali papasakoti plačiau?
Turbūt išsigandau,
kad jų nuomonė sutapo su manąja.
Lyg jie būtų išsakę mano vidines baimes.
Kad priėmiau neteisingą sprendimą.
Kad amžinai klystu.
Dabar viršininkai liepė išlaikyti egzaminą,
kuris nulems mano darbo ateitį.
O man trūksta pasitikėjimo.
Būtybės dažnai abejoja savo tinkamumu.
Nėra tobulų būtybių.
Mes visos klystame.
Argi ne tuo mus žavi žaidimai su rutuliais?
Visada atmink, kaip sunkiai dirbai,
kad taptum profesionalia teisėja,
ir kad niekas nebūtų priėmęs tavęs į darbą, jei nebūtum to verta.
Turbūt.
Kodėl nusprendei tapti teisėja?
Man patinka, kad kojaspardis yra nesuplanuotas ir nenuspėjamas.
Kad būtybės demonstruoja puikų fizinį pasirengimą
tavo akyse.
Žinai, nuo pat vaikystės žinojau,
kad noriu būt susijusi su profesionaliu kojaspardžiu.
Aš žiūrėdavau rungtynes su gimdytojo gimdytoju.
Mane pakerėjo būtybės su švilpukais ir laikrodžiais,
kurios rūpinosi sąžiningu komandų žaidimu.
Objektyvūs taisyklių ir taikos sergėtojai.
Teisėjai tokie pat fiziškai stiprūs, kaip ir žaidėjai,
jie užtikrina koordinuotą žaidimą abiejose aikštės pusėse.
Argi ne nuostabu, kad įgyvendinai savo svajonę?
Tai buvo nelengva.
Kai imsi savim abejoti, prisimink, ko esi pasiekusi.
Esu tikra, kad tau pavyks.
Ačiū.
Manau, esu pasiruošusi.
- Įvartis! - Įvartis!
Kas čia buvo?
Tau reikėjo gintis.
Na, o tau reikėjo pulti.
Gerai, žinai, ką?
Veikime išvien.
Aš įmušiu įvartį.
Tu išsivarysi rutulį, o kai aš būsiu laisvas, perduosi jį man.
Perduok man!
Aš galiu spirti!
- Įvartis! - Įvarčiukas!
Nesuprantu, kam tu užvirei tą košę.
Tu neklausai, ką tau sakau, ir nekreipi dėmesio į mano norus.
Atleisk man.
Pamaniau, kad man pavyks įspirti.
Tai žaidžiam toliau ar ginčysitės čia visą vakarą?
Man jau nusibodo.
Tas vargas nevertas šaldytų laižiukų, kuriuos pažadėjot už įvarčių skaičiavimą.
Pridėsim karšto šokoladinio padažo.
Greitai laimėsim.
MES PASITIKIM TAVO INSTINKTAIS!
Mes pasitikim tavim!
Pirmyn, čempione!
Sveiki, kolegos teisėjai.
Šiandien patikrinsime jūsų įgūdžius.
Surengsime jums išbandymą,
kuris nulems, ar gausite naują sertifikatą, ar ne.
Privalot parodyti, kaip mokate priimt sprendimus esant didžiulei įtampai
ir patiriant kraštutinį dėmesio blaškymą.
Jums teks įveikti mūsų pažangiausią kliūčių ruožą.
Galiu užduot klausimą, kol nepradėjom?
Tai neįprasta, bet klausk.
Gerai, ar jums neatrodo ironiška,
kad teisėjo darbas yra bausti žaidėjus už pražangas,
bet patys teisėjai prasižengti negali?
- Kokia gili mintis. - Visai galva susisuko.
Ramiai.
Kad jau toks gudrus, pirmas laikysi egzaminą.
Aš jį be vargo išlaikysiu, nors ir nežinau, ką turiu daryti.
Man patinka tavo pasitikėjimas.
Į vietą.
Aš pasiruošęs.
Kai sušvilpsiu, išbėgsi į aikštę,
pademonstruosi savo fizinį pasirengimą ir priimsi teisingus sprendimus,
grindžiamus sumodeliuotomis pražangomis.
Už kiekvieną neįvykdytą užduotį ar nepriimtą sprendimą
nuplėšiama viena juostelė.
Neteksi dviejų juostelių - egzaminas neišlaikytas.
Būk pasiruošę viskam.
Gerai!
Ne, raudona kortelė.
Tau tai nepatiks.
Kas kitas?
- Tik ne aš. Ne aš. Aš nematomas. - Prašau, tik ne aš.
Tu, kuri labiausiai bijo.
- Aš? - Ne aš.
Tu, drebanti iš baimės, tavo eilė!
Tau pavyks!
Saugokis paukščių.
Man pavyks.
Pasiruošt!
Šaunuolė!
Teisingai!
Blokas!
Jei negali toliau tęsti, egzamino neišlaikysi.
Vieną kartą gavai sertifikatą, gausi ir antrą kartą.
Tu dievini kojaspardį.
Tau pavyks!
Teisingai!
Puikiai išsisukai!
Paskutinis iššūkis.
Nagi!
Grubi pražanga.
Teisingai!
Valio! Taip ir žinojom, kad tau pavyks!
Apgaulė. Mes iš tikrųjų labai jaudinomės.
Sveikinu! Parodei, ką sugebi.
Buvo malonu žiūrėti, kaip įveiki trasą.
Dabar vėl esi sertifikuota teisėja.
Ačiū.
Laukiu nesulaukiu, kol vėl galėsiu išeiti į aikštę.
Gerai, prasti popieriai.
Atsiliekam dviem įvarčiais, elkis protingai.
Du taškai - niekis.
Ne šiaip taškai.
Du kojaspardyje yra didelis skaičius.
Klausyk, tai buvo klaida.
Bandžiau tau parodyti tai, kas man išties labai rūpi,
bet tu manęs neklausei.
Mano interesas turėjo mus suartinti.
Tavo interesas?
Aš tau parodžiau miško stebuklus, o tu iškart viską pamiršai.
Kodėl tu negirdi manęs?
Mudu netikusi komanda.
Visai netikusi.
Turbūt taip ir liks amžinai, o mūsų gimdytojas mirs nelaimingas.
Ne, mes galim laimėti varžybas.
Jei ne dėl savęs, tai bent dėl gimdytojo.
Už gimdytoją.
Žaisime taip, kaip baltauodegiai.
Vis dėl to tu išgirdai.
Žinai, ką daryti.
- Pasiduodat? - Ne, tai tebuvo apšilimas.
- Taip! - Valio!
Tai veikia!
Baltauodegiai.
Baltauodegis!
Kas čia vyksta?
Mums sekasi!
Taip! Už gimdytoją!
Už mus.
Gerai, prasideda rimtoji dalis...
Ką?
Taip!
Baltauodegiai laimi!
Nesitikėjau, kad mums pavyks.
Ką gi. Puikus žaidimas.
Gražiai sužaidėt.
Bet vis viena „Staugūnai“ - silpna komanda.
Taip!
Matėt pražangą, tiesa?
Raudona kortelė, aišku kaip dieną.
Kaip smagu, kad tu vėl su mumis.
Puikus sprendimas!
Teisingas sprendimas!
Regis, teisėja dirba nepriekaištingai!
Teisingas sprendimas!
Tu jau čia.
Nenorėjau praleisti rungtynių pradžios.
Apsikabinam.
Gera tave matyti, sese.
„Staugūnai“ žaidžia su „Dūzgiančiais gėlikais“.
Skaičiau, kad kai kurie dūzgiantys gėlikai žūsta po vieno įgėlimo.
Keista, kad komanda pasivadino tokio jautraus padaro vardu.
Mano kraujo pompa džiaugiasi, kai matau, kaip sutaria mano atžalos.
Ačiū, kad paklausėte savo seno gimdytojo.
Dabar aš mirsiu laimingas.
Gimdytojau.
Dar ne.
Nesijaudinkit. Aš tik nusnūsiu.
Išvertė Laima Banionienė