Vid något skede gjorde en varelse ett litet klot och sa till en annan...
- Jag kan säkert sparka förbi dig. - Visst. Varför inte?
Folk gillade idén så skarpt att de gav klotsparkandet en hel plan.
Sen bildade åskådarna känslomässiga band till sparkarnas resultat.
Sätt klotet i mål!
Mål!
Sedan började varelser visa sin kärlek till sitt favoritlag
genom att skaffa bläckfläckar och vara närvarande vid vinster.
Eller förluster.
Jag ångrar att jag bryr mig.
Hur matcherna än slutar så är poängen med dem att ena folk.
Men det går inte alltid som man tänkt sig.
BASERAT PÅ BOKSERIEN AV NATHAN W PYLE
YLARNA - VATTENÖDLORNA
Dags för en halvvägsfika.
- Inget att vara besviken över än. - Vi förlorar ju inte.
Det duger för mig.
Hej, syskon.
Du är sen.
Kanske det, men jag har åtminstone nåt till vår livgivare.
Jag behöver inte ta med mig nåt. Hen föredrar mitt sällskap.
Jag har inte saknat det här.
Inte jag heller.
Lilla gumman!
Du är lika söt som tjokladden du alltid har med dig.
Ska vi fortsätta kolla på matchen?
Kan vi inte titta på nåt annat?
Det lär gå en vacker dokumentär om vilda djur på tv.
Aldrig i livet!
Det är en match mot våra ärkefiender, Vattenödlorna.
Det stämmer. Det är en viktig match.
Det är ju tradition att heja på det lokala laget.
Hur sketna de än må vara!
Okej, om det är vad ni vill.
Men ni missar naturens under.
Vi är snart tillbaka med Ylarna mot Vattenödlorna
efter en kort reklampaus.
Du kanske känner igen mig som fotklotsproffs.
Men jag är också rymdutforskare, flygmaskinsförare och klotklappare.
Genom böckernas kraft!
Inte vet jag. Men kom till biblioteket om det här är din grej.
Låna idag - lämna tillbaka den sen! Fast du inte läste den. Inget fel i det.
Vilket ställe!
Det här är nog inte deras målgrupp.
Det vet jag väl inte. Du är ju här.
Det är inget fel med att läsa.
Men det vore kul om du la ner boken och hejade med oss.
Jag tror du skulle gilla det.
Hurra.
Heja, Ylarna.
De här lagen håller en på tårna.
Så mycket som vi springer omkring borde vi spela med dem.
Om ändå vi tjänade lika mycket som spelarna.
Domarna jobbar hårt för ett domslut.
Ingen har oss uppe på väggarna hemma.
Sånt är livet.
Det var handklot, va?
Vet de inte att det heter fotklot? Varför använda handen?
Det ser ut som att Vattenödlorna har spelat med handen.
Nu har de chansen!
Ja. Chansen att göra dig besviken som vanligt.
Visst, men det finns också en chans för extrem glädje.
Du vet inte vad du missar.
Ylarna kan kontra nu.
Ja!
Men Vattenödlorna tar klotet.
Nej!
- Domarn! - Lurning!
En sen avblåsning.
Domaren behöver en ögonundersökning. Spelaren filmatiserade helt klart.
Matchen borde vara över!
Hur dömer du?
Fåglarna var i vägen.
- Men jag tror att varelsen blev fälld? - Jag hade ingen vinkel.
Men lyssna på din magkänsla.
Vad säger du, magen?
Fälld, då.
Spelaren fälldes. Det blir en ostörd spark.
En ostörd spark i slutet av tilläggstid!
Kan ni tänka er?
Inte jag, och jag brukar vara godtrogen.
Och sparken är i mål!
Det är över.
Domaren gör slut på matchen.
Domare är tränade i fågelförmörkning, så de förväntas fatta goda domslut.
- Den där magkänslan kom direkt ur tarmen. - Vilken oturlig vändning,
men det är därför vi älskar fotklot - för dramat!
Dåligt omdöme!
Domaren borde överväga ett nytt jobb.
Allas blickar vilade på domaren, men domarens blick gick åt alla håll.
Ylarnas supportrar måste vara helt förkrossade.
Jag är förkrossad!
Typiskt Ylarna!
De hittar alltid nya sätt att krossa våra blodpumpar.
- Vilket emotionellt lågvattenmärke. - Det var åtminstone självförvållat.
Vattenödlorna suger.
Vattenödlor är faktiskt härliga. De är väldigt anpassningsbara.
- Du har mycket att lära dig av dem. - Och om du umgicks mer med varelser,
så skulle du veta när de vill höra fakta om djur,
vilket är nästan aldrig, såvida det inte rör fotklotslag.
Djur är viktigare än ett klot som sparkas omkring.
De spelar i en utslagstävling där förloraren blir uppäten!
Sluta!
Jag är gammal nu, och jag förgås så småningom.
Så sluta tjafsa!
Är du döende?
Så klart. Jag är ju gammal.
Jag kan dö när som helst.
Om ni inte kommit överens innan dess, så är det ert fel att jag dog.
Det där går ju inte ihop.
Förhållandet vi borde ha är det vi har just nu.
Jag accepterar hen trots att hen är besatt av fotklot.
Och jag accepterar hen trots att hen vill vara ett odjur.
Räcker inte det?
Nej!
Planera in lite syskontid.
Lär känna varandras intressen.
Ett hårt slut för Ylarna. Få se det där igen.
Fåglarna är då inte glada över att vi slog upp en stadion där de bor.
Jag skulle inte vilja vara domaren...
Strunta i dem.
Sånt kan hända även den bäste.
Jag har svikit alla.
Det stämmer ju inte.
Du har bara svikit hälften.
Tack för att ni försöker, men jag fattade uppenbart fel beslut.
Nu vet jag inte ens vilka fottuber jag ska ha på mig.
Vad sägs om att vi fattar det beslutet åt dig?
På med dem. Vi ska dricka svaggift på Muggen.
Fram med svaggiftet!
För den bästa domaren vi känner
och de olyckliga omständigheter som gör oss påminda om vår egen felbarhet.
Det finns inget svaggift som kan lindra min ångest inför imorgon.
Vad är det värsta som kan hända? Att de ger dig foten?
Eller att du plötsligt dör.
Det är ute med mig.
Förlåt att vi inte är någon tröst. Domare säger som det är.
Vilket egentligen inte stämmer in på dig.
Jag sa ju att vi inte är någon tröst. Förlåt.
Oroa dig inte. Jag har gjort värre saker.
En gång glömde jag att jag var domare och gjorde mål.
Nu luras du bara.
Det var i en dröm, men matchkommittén älskade min spark.
Jag tror inte att de tänker fira min tabbe.
Det ordnar sig. Vi skickar positiva tankar.
Ursmäkta, domarn.
Att se dig fejla inför så många varelser var obeskrivligt.
Tacksamhet.
Jag är bara här för livgivarens skull. Jag behöver inte fler skuldkänslor.
Kul att se dig med.
Följ med här.
Den här delen av Varelseberg är skyddad.
En del växter på berget kan vara över tusen klotsnurr gamla.
Hoppsansa. Gamla träd. Vad spännande.
Jag vet, det är lätt att ta stället för givet.
Vi blir så uppslukade av vardagen
att vi missar allt som inte är framför näsan.
Om du gillar att glo på träd så skulle du älska fotklot.
Vi har bara skrapat på ytan än.
Ju mer man ser, desto mer upplysande är det.
Att bara fokusera på träden är som att bara se gräset på fotklotsplanen.
Försök att se hela bilden.
Vi är i skogen.
Jag ser bara träd och djur.
Vad har det här med fotklot att göra?
Att vara här ute är som att resa tillbaka i tiden.
Djur levde här långt innan oss, och de lever likadant nu som då.
Det finns kollaboration och konflikt i naturen,
vilket bildar en vacker harmoni, precis som i fotklot.
Så du vill att jag ska köpa att djur och växter är som fotklotsspelare?
Ja, exakt.
Försiktigt. Ylarna försvarar sitt revir medan de jagar.
Det är två mot tre.
Vitsvansarna är körda.
Får ylarna sitt villebråd?
Vitsvansarna kommer förbi.
Såg du det där? Vitsvansen fintade ylaren.
Nu hänger du med.
Ylarna försöker anfalla, men vitsvansarna har ett starkt försvar.
Det är inte deras första möte.
Till och med de här ylarna lyckas förlora.
Det var då otippat.
Tack för visat intresse av nåt som faktiskt är intressant.
Tacka mig inte än.
Nu blir det fotklotsträning för dig.
Tror du att djuren gav oss klotspel,
eller tror du att vi uppfann klotspel så att vi slutar slåss och skada varann?
Det är säkert både och.
Slå dig ner.
Vad gör ni här?
Vi ville visa vårt stöd.
Du klarar det.
Då sparkar vi igång.
Ditt felbeslut påverkade matchens resultat.
Vi måste se till att det här inte upprepas.
Så vi måste be dig att gå på omlicensiering.
Var god och ge hit visslan. Du får tillbaka den efter provet
Om hen måste omlicensieras så får ni licensiera om oss med!
Tystnad!
Nej.
Nån måste döma nästa match.
Jaha, lycka till då.
Blir hen degraderad?
Inte alls! Såvida hen inte kuggar.
Då händer nåt ännu värre.
Hen får sparken.
Men oroa dig inte.
Du är en bra domare, och vi tror på dig!
Gud, vad uppiggande.
Jag börjar inse charmen i det.
Okej, det räcker. Testa några skott på mål.
Toppen. Nu blir det nog livat i holken.
Sådär ja!
Nybörjartur.
Sparka hit den, så får vi se.
Är det möjligt att du gillar det?
Jag gillar att vara bättre än du.
Det var visst bara tur!
Om du vill komma förbi mig måste du sparka hårdare än så.
Kör i vind.
Blot och skrot!
Snyggt skott, ditt blåbär.
Förlåt!
Men vilket skott!
Vad är grejen? Sparkar ni klot på Vattenödlornas supportrar?
Det är inte vårt fel att ert lag suger.
Det var en olyckshändelse. Vi är ledsna.
- Ni borde vara det. - Vattenödlor är härliga djur,
men laget är ett gäng filmatörer.
Ni hade aldrig vunnit om inte för felbeslutet.
Ylarnas fans skyller gärna på allt förutom sina spelares förmåga.
Vad lustigt.
Vi har hört att allt med Vattenödlorna är undermåligt, inklusive supportrarna.
- Vad sysslar du med? - Överdriven idoldyrkan är för fånigt.
Vi känner inte ens varann,
men ni väljer ändå att döma oss på grund av konstgjord lojalitet.
Min lojalitet är äkta.
Jag gillar logon och färgerna och spelarnas målgester - stiliga.
Vi kan väl lösa det här med nåt vi kan kontrollera?
En match. Få se vilket lag som har bäst supportrar.
Gärna för mig.
Jag kan vara en jubelåsna ibland, men nu går du för långt.
Inte alls. Nu spelar vi.
Jag börjar förstå det - dramat, rivaliteten, de fysiska bedrifterna!
Vi kan vara som riktiga ylare och jobba ihop.
- Det här är äkta, va? - Ja.
Jag vet att vinnaren bara får känna sig överlägsen
i ett påhittat spel, men det är kul att spela!
Lite nedsättande, men du börjar fatta vad jag menar.
Nu visar vi dem.
Först till tre mål. Vad sägs?
Vill ni torska mot oss precis som ert lag igår?
Vi är med!
Men inte på att förlora.
Jag fattade ett fel beslut, och fansen svarade med en ofin ramsa.
Varelser kan bli överdrivet engagerade i sina lag.
De menade nog inget illa.
De uttryckte bara sin missnöjdhet.
Vi borde utforska din smärta. Prata mer om den.
Jag kände mig rädd.
Deras röster påminde mycket om min egen.
Det var som om de formulerade min egen osäkerhet.
Att jag har dåligt omdöme.
Att jag alltid har fel.
Nu är jag tvungen att göra ett prov som avgör min framtid.
Det känns inte helt tryggt.
Det är normalt att ifrågasätta sin nöjaktighet.
Ingen är perfekt. Alla begår misstag.
Är inte det en del av nöjet med klotspel?
Det är viktigt att minnas att du slet för att få det här jobbet
och att du inte hade fått det om du vore olämplig.
- Om du säger det, så. - Vad fick dig att vilja bli domare?
Jag gillar ju faktiskt att fotklotet är runt och oberäkneligt.
Att varelser gör otroliga bedrifter precis framför ögonen på en.
Ända sen jag var liten visste jag att jag ville jobba inom fotklot.
Jag gick på match med min superlivgivare,
och jag minns hur betagen jag blev av varelserna med visslor och klockor
som såg till att alla spelade schyst.
De opartiska fredsbevararna.
De var lika fysiskt kapabla som spelarna och såg till att allt var i balans.
Visst är det fint att din dröm blev verklighet?
Det var inte lätt.
När du tvivlar på dig själv ska du komma ihåg det.
Jag tror på dig.
Tack. Jag tror jag är redo.
- Mål! - Mål!
Vad var det där?
Du borde ha försvarat!
Och du borde ha offenserat.
Vet du vad? Vi kan väl jobba ihop?
Jag skjuter mål, så börja med klotet och passa mig.
Passa hit!
Jag är fri!
- Mål! - Mål!
Jag vet inte varför du drog in oss i det här.
Du lyssnar aldrig och dissar bara min hobby.
Förlåt så mycket. Jag trodde jag hade läge.
Tänker ni bara snattra hela kvällen?
Det här är inte alls värt fryspinnen ni lovade mig för att räkna poäng.
Vi slänger med lite kola. Vi vinner snart.
VI TROR PÅ DIN MAGE!
- Vi tror på dig! - På dem bara!
Välkomna, domarkollegor.
Idag ska vi testa era förmågor.
Vi har skapat ett unikt gatlopp som er licens hänger på.
Ni måste bevisa att ni kan fatta beslut under tryck och distraktioner.
Var och en kommer att gå igenom vår hinderbana.
Får jag fråga en sak först?
Det är okonventiellt, men beviljas.
Okej, har nån tänkt på ironin i
att en domares jobb är att bestraffa överträdelser,
men att domare inte får begå några överträdelser?
- Vad djupt. - Min hjärna exploderade.
Tystnad!
Eftersom du gillar att störa så kan du börja.
Jag klarar det galant, vad det än kan vara.
Så ska det låta!
Kom igen då.
Nu kör vi.
När jag visslar så börjar du springa
och visa upp din fysiska skicklighet medan du tar beslut
baserat på överträdelserna som simuleras.
Varje gång du gör en miss tar vi bort en remsa.
Tappar du två, så åker du ut.
Kom ihåg att vara beredd på allt!
Korrekt!
Nix, rött kort.
Jisses.
Det är inget man vill se.
Vem står på tur?
Inte jag. Jag är osynlig.
Du som är nervösast!
- Jag? - Inte jag?
Du som darrar sönder, din tur!
Vi tror på dig!
Se upp för fåglar!
Du klarar det.
Klara!
Snyggt!
Korrekt!
Otillåten kontakt!
Om du inte fortsätter så får du underkänt!
Du har tagit licens förr. Du kan göra det igen.
Du älskar ju fotklot.
Du klarar det!
Korrekt!
Bra duckat!
Min sista utmaning.
Kom igen!
Ohygglo.
Korrekt!
Ja! Vi visste att du klarar det!
Egentligen var vi jätteoroliga.
Grattis! Du visade att du har mage.
Det var ett nöje att se dig lyckas.
- Du har nu omlicensierats. - Tack.
Jag längtar efter att komma tillbaka!
Det ser mörkt ut.
Vi ligger under med två, så skärp dig.
Två poäng är inget.
Det är inte poäng!
Och två är mycket i fotklot.
Det här var ett misstag.
Jag försökte visa nåt som är viktigt, men du lyssnar ju inte.
Mitt intresse skulle ju föra oss samman!
Ditt intresse?
Jag visade dig skogens magi, och det är som bortblåst.
Kan du inte bara lyssna?
Snacka om dåliga lagkamrater.
Världens värsta.
Det kommer väl bara fortsätta så här. Vår livgivare får väl dö olycklig.
Nej, vi kan ta hem det. Om inte för varandra, så för livgivaren.
För livgivaren!
Vi spelar precis som vitsvansarna.
Du lyssnade faktiskt!
Du vet vad du borde göra.
- Ger ni upp? - Nej. Vi har precis blivit varma.
Det funkade!
Vitsvansar.
Vitsvans!
Vad pågår?
Där satt den!
Ja! För livgivaren!
För varandra.
Okej, nu är det slutlekt...
Vitsvansarna vinner!
Jag trodde inte vi skulle klara det.
Jaja. Tack för matchen.
Bra spelat.
Men Ylarna suger fortfarande.
Ni såg överträdelsen, va?
Ett tydligt rött kort.
Det är skönt att du är tillbaka.
Bra beslut!
Bra omdöme!
Domaren är tillbaka i form.
Bra omdöme!
Vad tidig du är.
Ville inte missa början av matchen.
Kom här.
Kul att se dig.
Ylarna spelar mot Surrognaterna.
Jag har läst att vissa surrognater dör om de sticker en.
Vad konstigt att döpa sitt lag efter ett så ömtåligt djur.
Jag blir varm i blodpumpen när jag ser er komma överens.
Tack för att ni lyssnade till er gamle livgivare.
Nu kan jag förgås lycklig.
Men livgivare, då.
Livgivare?
Inte än.
Jag behöver bara en tupplur.
Undertexter: Borgir Ahlström