СЕРІАЛ NETFLIX
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО В'ЯЗНИЦІ «ВОЛДСЛІ»
Учора я була на TED, і все минуло якнайкраще.
Я ЗНАЮ, ЧОМУ СПІВАЄ ПТАХ У КЛІТЦІ
Творчість у в'язниці учетверо зменшує шанс, що жінка повторить злочин.
Учетверо.
Ми хочемо, щоб вони зав'язали, і що ми для цього робимо?
Співаємо.
І поки співаємо - не скоюємо злочинів.
Але оскільки це бізнес, виникла юридична проблема.
-А як інакше? -Можна не порушувати.
Не було порушень.
-Нагадай назву лекції. -«Я знаю, чому співає птах у клітці».
Щось знайоме.
Це гра слів за мотивами назви книги Маї Енджелоу.
Це і є назва книги Маї Енджелоу,
тобто це не гра слів, а…
Як там це називають?
Плагіат.
Це гра слів, і до обіду питання вже буде закрито.
Я чекаю дзвінка від її юристів.
Лоро, Лоро.
Тому я тобі й потрібен, я твій другий пілот, твій тертий калач.
-Не починай. -Я помітив би ці дурні помилки.
Коли ти вже зрозумієш, що в цьому немає нічого ганебного?
А коли ти зрозумієш, що мені не треба ніякі калачі?
А вчора?
Був би поряд твій калачик, почувалася б упевненіше.
Такий от смердючий калач за сценою навряд чи додав би мені впевненості.
Певно, це вони.
Алло.
Добре.
Зрозуміла.
Дякую.
Правонаступник Маї Енджелоу подав на мене в суд.
Трясця.
Справи кепські.
Так.
Як ти?
Треба посрати.
-І ще -Бійка
Я знаю, що багато хто сміється з начальниці Лори,
але вона молодець, і мені все подобається. Дуже. І решті дівчат теж.
Усі викладаються на повну, і це просто кайф! Кайф!
Просто кайф!
Це. Просто. Кайф.
Щойно ми отримали гарні новини.
Суд над Андж скасували, як ми й сподівалися.
Усі обвинувачення знято, тож вона тепер вільна.
І це не єдина радість для нашого виправного закладу,
адже сьогодні перший день «Пісень з далеких глибин».
Уся тюряга стрибає від щастя!
Гляньте на його пику.
-Уже зібрала речі, Крінж? -Так.
Лишилося тільки оплатити оренду, і можна йти.
-Дівчата, я хотіла сказати… -Чекай.
Хай-но вона впаде з колоди.
Я навіть не знаю, що й сказати,
крім як «дякую»,
вас усім, за все.
За вашу дружбу, підтримку, усмішки й за те,
-що вірили в мою невинність. -Ми всі тут невинні.
Але дехто трохи невинніший.
Та найбільше я хотіла подякувати за те, що слухали…
Вибач, Андж.
Усе гаразд. Розважайтесь.
-Бувайте. -Бувай.
Удачі сьогодні на шоу.
Знаю, ми не дуже ладнали, але я бажаю тобі всього найкращого.
Дякую. І я тобі.
Добре.
Мабуть, не варто було бажати удачі.
Так можна й наврочити. Треба казати «ні пуху ні пера», так?
Ну що ж.
Заради бога, Даґу.
Щоразу те саме.
Я завжди знаю, що вона за рогом. Але вона клює…
Заради бога, Даґу.
…кожнісінького разу.
А ось і вона.
Привіт. Що сьогодні смачненького?
Щось порадите?
Мені постійно сниться той самий сон про Шеріл.
Легше, Ґале, із запису нічого не вирізають.
О ні, нічого такого.
Я в «Королеві Вікторії» чекаю своєї черги. Шеріл за барною стійкою.
Людей небагато, бо надворі спека,
а на площі ярмарок фермерів.
Я дуже хочу пити, тож намагаюся привернути її увагу,
але вона мене ігнорує.
Тоді доктор Леґ приносить великий обруч, і я крізь нього стрибаю,
але від Шеріл усе одно нуль реакції.
Тож я жартома кажу:
«Що тут треба зробити, щоб тебе напоїли?»
Тоді вона нахиляється й каже:
«Чорт забирай, Гарі, ти можеш відвалити?»
Що це взагалі означає?
Хто його знає.
Незбагненно.
Кумедне воно, еге ж?
Сни?
Південний штат, відомий грязьовими тортами.
Це…
Міссісіпі. Міссісіпський торт.
-М-І-С-С-І-С-І-П-І. -М-І-дві С-І-С-І-П-І.
-Що? -Як у тебе?
М-І-дві С-І-С-І-П-І. А ти як кажеш?
М-І-С-С-І-С-І-П-І. Ясна річ.
-Чому так? -А чому ти не так?
Знаєте, які ви двоє дивні?
Треба записати.
Але казатиму я «М-І-С-С-І-С-І-П-І».
М-І-дві С-І-С-І-П-І
Твоє не влазить.
Добре.
Як вони самі цього не помічають?
Я не проти фреш-бару,
-як такого. -Проти.
Просто ще з ігровою зоною для дорослих і актовим залом
не лишиться місця для в'язниці.
Це вже абсурд. Про актовий зал мови не було.
Можна вас на приватну розмову?
Так, звісно. Тоді я вас покину.
Жартую. Я знаю, що ти про мене.
Бувай.
Згинь. Проходь, Роз. Чим можу допомогти?
Я отримала листа від мамуні.
Я впізнаю почерк, але читати не вмію.
А вона вміє, але не говорить. А я більше нікому не довіряю.
Чому вона мені пише, Лоро?
Сталося щось погане? Вона не прийде на виставу?
Бо вона обіцяла, і я знаю, що вона хотіла.
Отже, з нею сталося щось погане?
Добре, Роз. Присядь. Давай я гляну.
Я ВЖЕ ДАЛЕКО, І НЕ В ПАРШИВОМУ КЕМПЕРІ, АЛЕ ЗА ГРОШІ ДЯКУЮ
БІСОВА НЕЗДАРА
Щось погане?
Вона прийде на виставу?
Ні.
Чому?
Давай я…
Давай я тобі зачитаю.
«Люба Роз,
я отримала гроші. Дякую.
Але витратила їх не на кемпер».
Що?
«Вибач. Знаю, ти будеш шокована.
Не вдаватимуся в подробиці, але заради нас обох я мушу поїхати.
Мені страшенно прикро, що я не побачу твого шоу,
але впевнена, ти виступиш до біса добре».
Я ТЕБЕ НЕ ХОТІЛА
«Тому співай від усієї душі, моя дорога дочко.
Я люблю тебе.
Бувай здорова. Твоя мамуня».
Чорт.
Вона таке написала?
Вона мене любить.
Любить.
Я завжди це знала,
але щоб іще й почути це від неї…
Нічого приємнішого я не чула.
Це для мене - все.
Я берегтиму його довіку.
Швидше б усім розповісти.
Хай подивляться, теж прочитають.
Моя мамуня мене любить.
Так, знаєш, Роз,
мені доведеться на якийсь час його конфіскувати.
Нудний протокол. Треба відмітити в системі, бла, бла, бла.
-Тоді відразу віддам. -Прошу.
Обіцяю, я не зводитиму з нього очей.
Дякую, Лоро.
Завжди будь ласка.
Моя мамуня мене любить.
«Для Роз.
Ти це читаєш, коли я вже далеко.
І не в паршивому кемпері, але за гроші дякую.
Я вирішила скинути баласт. І баласт - це ти.
І на твоє дурнувате шоу я теж не прийду,
бісова нездара».
Тепер швидше. Прискорюємось.
Ми швидші за вітер. Швидші за вітер!
«Усе одно я тебе ніколи не хотіла.
Бувай здорова. Твоя мамуня».
У більшості наших ув'язнених було жахливе життя.
Пережите ними не вкладається в голові,
і з цим нічого не вдієш.
Але доки вони тут, зі мною, усе може змінитися на краще.
Якби Роз почула злі слова матері, добра із цього не вийшло б.
Часом свободу потрібно корегувати.
Заради цього мюзиклу
довелося неабияк поборотися.
Щоб переконати всіх, що в'язні не просто співають пісні.
Що це дещо більше.
Що важливо дати їм мету, гідність і віру в себе.
Щоб в їхніх життях з'явилося щось хороше, можливо, уперше.
Я хочу, щоб вони сяяли.
І я хочу вірити, що Мая Енджелоу погодилася б.
Не знаєш, поки не зазирнеш Що ти там знайдеш
Сьогодні прем'єра! Гезер справжня чарівниця.
Не віриться, що ми виступимо перед людьми.
Замовкни, не нагнітай.
Мене вже двічі знудило. До всирачки страшно.
Нічого крутішого я ще не робила!
Ніхто з нас не робив. Поаплодуймо нашій начальниці!
-Ми вас любимо! -Лора!
І можна запросити друзів і рідних. Це неймовірно. Усі нас побачать!
Усе, як вона каже!
Так!
ПРИКРО, ЩО НЕ ПОБАЧУ ВИСТАВИ
Я ЛЮБЛЮ ТЕБЕ
Заява про відставку на випадок, якщо все піде шкереберть?
Імовірно, так і буде, тож є сенс підготуватися заздалегідь.
До біса вали, і на хрін іди
До біса йди, Діне, і на хрін вали
Ти вже на хрін пішов? Сподіваюсь, пішов
Швидше б на хрін ти йшов, то чи вже ти…
Пішов на хрін!
Іноді слід віддати їй належне.
Увага, люди!
-У коло. Беріться за руки. -Я з Гезер.
Гезер, спочатку в нас є для тебе подарунок.
На знак подяки.
Ми дуже вдячні за весь твій час і зусилля.
Це багато значить, і ми тебе не забудемо.
ГЕЗЕР
Це глиняний член без головки.
Більше ніколи.
МАРТІНА
До наступного разу.
Раз, два, три!
Я перднула.
Не брехатиму. За інших обставин я б уболівав за її провал.
Щоб укотре подивитися, як вона скрізь ганьбиться.
ЛОРА
Але цього разу все інакше.
Як вона там каже?
«Творчість - шлях до реабілітації».
Наче так. Жартую. Саме так вона й каже.
І думаю, це правда.
Не подумайте,
я все одно вважаю її козою. Але знаєте що?
Сьогодні тільки перемога.
Ґрати на вікнах
Та я знаю, що блакитні, за хмарками,
Будуть небеса…
Я й справді нервую, але не те щоб…
-Тобто я знаю слова, знаю… -Якого біса?
О боже? Я що, обмочилася?
Ні, не хвилюйся. У тебе відійшли води.
-Що сталося? -Що? Ще ж рано.
-Не сьогодні. -Нам потрібна допомога.
У неї починаються пологи. Ходімо звідси.
А є хоч якийсь шанс, що ти просто обмочилася?
-Співати зможеш? -Що зі мною?
Це перейми.
Зрозуміло. Але, раптом що, до початку всього півтори години.
Це точно, вона народжує, Гезер.
-О боже. -Але в неї головна роль!
Не зараз, Мартіне!
Вибач.
Щасти з дитинкою!
-Чорт. -Що тепер робити?
Заміни її сама.
О господи.
Як успіхи, бандо?
Чорт забирай, Гарі, ти можеш відвалити?
Сон був віщий.
Один в один.
Без паніки, Гезер.
Хто має два великі пальці й усіх урятує?
Ось хто.
Нема Чарлі - нема проблем.
Я її заміню.
Я не знаю ні її реплік, ні пісень.
Але це неважливо.
Я так зімпровізую, що всі ляжуть!
І я візьму вас із собою!
Це мій зірковий час!
Просто робіть, як я!
Я в захваті!
Поглянь на мене
На ту, яка в душі
Поглянь
І руку простягни
Хоча знаєш, Гезер, краще хай вона.
Гарна ідея, Вівіан.
Ти наша рятівниця!
Повірити не можу!
Поглянь на мене
На ту, яка в душі
Це була я.
Добре, дівчата. Готові?
Шоу починається!
Рада вас бачити.
Це великий день.
-Усі мої улюблені жінки зберуться разом. -Так.
Мама Деде й тітка Нала нарешті побачать
-мою Розалінд. -Так.
Ми вже бачили фото. Вона просто янгол.
-Чудова пара для нашого Себастіана. -Алелуя.
Так, Роз… Розалінд теж виступає, так.
Спробую ще раз.
Може, сьогодні пощастить. І підтримати треба.
Щонайменше знову вдихну її запах.
-Дякую, що прийшли. -Дякую.
-Добридень. -Як ся маєте? Так.
Мені треба йти.
Ще три тижні тому був штиль.
А сьогодні вже от-от підніметься завіса.
Буквально видряпали перемогу з пазурів поразки.
Лора? Ми стільки про вас чули. Правда?
Ви просто диво. Ми дуже схвильовані.
Швидше б побачити маму на сцені!
Це ж ви дали їй ту гарну сукню?
Добре, люди. Можна потроху заходити.
БЛОК А КАМЕРА 03
Що таке?
Стільки подій сьогодні.
ЗАВЖДИ ЗАЧИНЯЙТЕ ДВЕРІ
Що ж, день сьогодні напружений.
Але ми знайшли тобі на заміну хорошу співачку, хоч досі вона була німа.
Тож усе чудово!
-Не хвилюйся, ти нікого не підвела. -Мене турбує не це.
Вистава відбудеться. Це нічого не зіпсувало.
Я тебе покину. Швидка приїде через 20 хвилин.
Щасти. Не підкачай.
-Ми стільки не протягнемо. -Хто не що?
Вона вже народжує.
Що ж, тоді не заважатиму.
-Лоро. -Так?
Можете залишитись?
Будь ласка, залиштесь.
Тобто тут? І не дивитися виставу?
Будь ласка.
Звичайно.
Дякую.
Як мені те, що я не у виставі?
Паскудно.
Сране…
Ласкаво просимо, пані та панове.
Я Шеріл Ферґісон, і мені випала честь бути режисером у цих дівчат.
Так!
Шеріл Ферґісон.
Це був довгий шлях,
але я ні на мить у них не сумнівалася.
Тож не будемо зволікати, нумо починати!
Пані та панове, представляю вам власний проєкт в'язниці «Волдслі» -
«Пісні з далеких глибин».
Лист від моєї мамуні.
Даруй, Гезер, а хто така Шеріл?
Добре. Усі на старт. Хутко.
Спів залунає…
Чуєте? Сподіваюся, у них усе добре.
Замкнув мене й не згадаєш,
Та ось я досі тут є
Не знаєш, поки не зазирнеш
Що знайдеш і де випірнеш
З глибин залунає, спів залунає
Де випірнеш, і з глибин…
Який болісний процес.
Для нас обох, гадаю.
Не віриться, що вже забираю речі.
Буду йти.
-Бережіть себе. -Дякую.
Не знаєш, поки не зазирнеш
Не знаєш ти
-Не знаєш, поки не зазирнеш -Так
Не знаєш, поки не зазирнеш Що ти там знайдеш
Виходить!
Ось вона, я вже бачу, як щось дуже велике
виходить із чогось дуже маленького!
Головне - не припиняти боротьби,
пам'ятати, хто ти є, і вірити, що зрештою твої зусилля дадуть плоди.
-Я пропаща жінка -Колись я все зміню
-Забули всі мене -Я свій шлях знайду
-Стали помилки моїм -Колись я все зміню
-Прокляттям -Я свій шлях знайду
Прокляттям
Глянь на мене
На ту, яка в душі
Поглянь і руку простягни
Руку дай, руку дай, руку дай
З мушлі моєї забери
Мене звільни
На мене дивись
Це називається «балада».
Ще один великий поштовх.
Добре?
Дивовижно. З однієї людини виходить інша людина.
Ти просто розумниця.
Була рада знайомству.
Там помічаєш у людях усе найкраще й найгірше.
Але в тебе й у них є тільки ви.
І якщо ти цього не розумієш, то в тебе неприємності.
Але деякі люди все ж розуміють важливість довіри,
єдності та взаємодопомоги.
Якщо можете, оточіть себе такими людьми.
А ті, хто не усвідомлює, яку силу дає єдність і спільна мета, -
що ж, сподіваюся, і вони колись усе збагнуть.
Ніколи не пізно.
Тому що, як я завжди кажу:
ніколи не варто недооцінювати доброти людей.
Хоча не доброти.
Ідіотизму.
Я не знала, що він справжній! Чому він був справжній?
Хочете потримати?
Гаразд. Так.
Так. Ну хіба ж ти не диво?
Лоро, ходімо зі мною.
Діне.
Вона, виявляється, хлопчик.
Негайно, Лоро.
Ти ж мій заступник. Може, сам розберешся?
Не цього разу.
Чому?
Я хочу віддати його вам.
-Що? -Ви точно впораєтесь.
Вікі?
-Ми квити? -Так.
Переклад субтитрів: Ілля Скрипка