Vent.
Det er minst 16 vakter på stedet. Fire biler står klare.
Konrad smugler våpen. Mange.
Han er noe for seg selv.
Han har haugevis av skannere og jammingsutstyr,
så vi mister radiokontakt på innsiden.
Spørsmål. Får vi noensinne fridager?
Typisk millennial, Nile.
-Det er et rimelig spørsmål. -Vi hadde ingen fridager da vi var nye.
Ok, Joe, Nicky, dere tar hekklabyrinten.
Hva?
Virkelig?
Slapp av. Det blir ikke som i 1853.
Hva prater dere om?
Det var en kanon der.
Vi så den ikke.
Det var Booker. Kanonen skjøt hodet av ham.
-Vi fant det ikke i labyrinten. -Han kunne åpenbart ikke hjelpe til.
Tror dere han er ok?
La oss sette i gang.
Si fra hvis du ser Konrad.
To vakter har gått til vannet. Ingen tegn til storfisken ennå.
Hei.
-Han har bare ett våpen. -Er du sikker?
Må jeg minne deg på at du ikke er udødelig?
Sant nok.
Greit, dere vet hva dere skal. Få så mange vakter som mulig etter dere.
-Denne er min! -Nei.
De bet på. De er på vei mot dere.
De skal følge etter oss, ikke ta oss.
Ok, vi går inn.
Hva? Ingen sexhuske?
Du må ha sett mye dårlig kunst i ditt liv.
Så dårlig? Ikke på hundre år, minst.
Våpen lastes.
De stikker. Oppstyret må ha skremt dem.
Husk at du ikke er udødelig heller.
-Skal jeg? -Nei. Jeg går alltid først.
Nicky.
Sakk farten, Joe!
La oss se hva de duger til.
Helvete!
Faen.
Konrad er oppe.
Hopp inn!
Nicolò.
-Går det bra? -Ja.
Gå videre.
Hold dere bak meg.
Seksten vakter, hva?
Vær snill. CIA lærte ham ikke å telle.
Kan vi bare gjøre dette?
Den kledde deg.
Alt er klart.
CIA-kontakten min er her om sju minutter.
Han sørger for at våpnene blir hentet.
Ok, la oss gå.
Hva sier du?
-Jeg tenker. -Hun kan leses.
Det tok meg århundrer å lære hvordan.
Ingen kan lese Andy.
Jeg tror jeg kan det.
-Ja. -Ja?
-Ja.
Hun snakker sant.
-De to siste rundene. -Venstreøyet rykket sist.
Venstreøyet.
Hva?
-Pisspreik. -Er du sikker?
Pisspreik.
Takk.
Det verste med å være dødelig…
Man blir så jævlig fyllesjuk.
For brutalt.
-Hvordan takler du det? -Straks tilbake.
Drikkingen er gøy.
-Hvem tekster du? -Nye typen min. La oss legge oss.
Greit, ta et glass til. Du vil snorke som et villsvin hele natten.
-Det var mye. -Du snakker i søvne hele natten.
Du var flink i dag.
Selv om jeg nesten krasjet i villaen?
Noen ganger er hurtig bedre enn subtilt.
Dagens leksjon?
Ja, det er det.
Du fleiper mye, men…
-Hvordan går det? -Med meg?
Jeg er lykkelig.
Jeg har funnet fred.
Så ikke sånn ut da du kastet fyren ut vinduet.
Det var ikke meningen heller.
Send det nå.
Jeg er dødelig. Jeg er ikke pensjonert.
Kontakten min bekreftet at Konrad ikke var kjøperen.
Bare en avledning, akkurat som sist måned.
Så hvem er det? Hva skal de med alt artilleriet?
Den ekte kjøperen er flyktig. Etterlater få spor.
Dette overvåkningsbildet er alt de har fått tak i.
Vent.
Hva?
-Kjenner du henne? -Ja.
Jeg mener, nei, jeg…
Jeg tror jeg gjenkjenner henne.
Jeg har drømt om henne.
Jeg trodde ikke det betydde noe. Det var uklart.
Ok, bare fortell hva du så.
Denne kvinnen.
Hun var…
Hun var i et rom, et eldgammelt rom omgitt av bøker.
Hun er her, ikke sant?
Og det er noen andre der. En…
En mann, men…
Jeg ser ikke ansiktet.
Men jeg tror bøkene er hans.
Ingen av dere hadde noe valg.
Hun skader ham.
Og så…
Og så hva?
Og så våknet jeg.
Tror du det betyr noe?
Jeg vet ikke.
De har ikke nok data til ansiktsgjenkjenning,
men når de har det, skal jeg si fra.
Flott. Takk, Copley.
Ikke uroe deg, ok?
Vi finner ut av det.
PARIS FRANKRIKE
Booker.
Så hyggelig å endelig møte deg.
Jeg har ventet veldig lenge.
Quynh?
Så…
…hvordan finner jeg Andromache?
Har du noen tanker om hvor vi kunne dratt?
Jeg tenkte å ha litt tid alene.
Bare litt tid for meg selv.
Ok.
Takk.
Du blir med meg.
-Gjør jeg? -Jeg trenger hjelp av deg.
Prøv å ha det gøy uten meg.
Ha det, sjef.
Nile.
Ikke uroe deg, ok?
Kos deg.
Hva skjer med Joe? Skjedde det noe etter ulykken?
Han sa han ville ha litt tid alene.
Er det ikke greit for deg?
Jeg har kjent ham i tusen år.
Jeg vet når han lyver.
Togstasjonen, takk.
-Takk. -Vi følger etter ham.
Hva?
Kom igjen.
Igjen, vet du hvor Andromache er?
Det spiller ingen rolle.
Jeg er i eksil.
-Men du kan finne henne. -Hører du meg?
Jeg er i eksil.
Hvordan fant du meg?
Du gjorde det enkelt.
Du snublet full rundt i Paris i månedsvis.
Utrolig at du ikke ble oppdaget.
Så det at du tok meg med hit
var en tjeneste?
Ja. Beklager, men jeg forteller sannheten.
Jeg er utfryst.
Vil du finne Andy, så er dette feilslått.
Han trenger rene klær.
Snakket hun om meg?
Hun sluttet aldri.
Hele den tiden,
med hvert eneste åndedrag,
trodde jeg at hun var fanget et sted i samme helvete som meg.
Alt jeg ønsket,
var å komme meg løs og slippe henne fri.
Så fant jeg ut at hun hadde vært fri i 500 år.
Hun levde i sitt eget helvete.
Det er vanskelig å tro.
Ikke mye til eksil om du stikker innom med matvarer.
Booker er alene.
Nicky, caro, hva…
-Han er alene. -Det var du som ville straffe ham.
Vi forlot ham.
Han tok et valg da han skjøt Andy og forrådte oss alle.
Noe har skjedd. Han er ikke her.
Det er blod på vegger og gulv.
Når snakket du med ham sist?
-Joe. -Ingen grunn til å late som.
Jeg vet ikke. En uke siden.
Han hadde det bra. Han…
Andy må få beskjed, men hun svarer ikke.
Kom igjen. Vi møter dem på Echo.
-Nicky. -Kom igjen.
SEOUL SØR-KOREA
Du har fortsatt ikke fortalt hvem vi skal møte.
Jeg lovet å beskytte hemmeligheten hans sist jeg traff ham.
Det er rett rundt hjørnet her.
Jeg burde kanskje snakke med ham først.
-Ja. -Se om det er greit.
Selvsagt. Jeg venter.
Ok.
Andromache.
Ventet du meg?
Jeg er ikke overrasket.
Takk.
Du har fortsatt Quynhs halskjede.
Drømmer du om alle ennå?
Jeg følger med.
-Vet du om Nile? -Nile Freeman.
Ja.
Hun har drømt om en kvinne.
En kvinne som var her med deg.
Jeg tenkte kanskje du visste noe.
Bli med til biblioteket.
Vi bør snakke sammen.
Det synes jeg også.
Tuah, jeg sluttet nesten å tro på formålet vårt,
helt til en venn av meg oppdaget en ringvirkning.
Hvem da?
Hvor gammel er du?
La oss bare si rundt 2300.
Du?
Jeg er 43.
Imponerende.
Er dette…
…bare om udødelige?
Ja, vår plass i historien.
Fakta og fiksjon som har funnet veien inn i skrifter
fra kulturer og sivilisasjoner verden over.
Bevis på det du fant ut på 43 korte år.
Årsak og virkning. Et liv reddet i Ghana…
Det førte til en Nobelpris i medisin tre generasjoner senere.
Hva har skjedd der?
De ble stjålet av en av oss.
Kvinnen Nile har drømt om?
Jeg har skrevet bøker om alle de udødelige.
-Om deg, vennene dine, arbeidet de… -Hvem er hun?
Hun har hatt mange navn. Nå kaller hun seg Discord.
-Høres illevarslende ut. -Med rette.
Hun var den første jeg møtte av vårt slag.
For lenge siden.
Hvor lenge?
Hun er eldre enn oss alle.
Hun er den første udødelige.
Nei, Andromache er den første.
Hva prøver du å si?
Jeg fant ingen spor etter noen før henne.
-Det var meningen. -Hva mener du?
En gang levde vi fredelig sammen.
Men gjennom århundrene så vi at frykten for det fremmede
kan gjøre selv gode menn grusomme.
Vi må gjøre noe.
De er som oss.
Vær så snill! Nei!
Slik ondskap setter evige spor.
Nei!
Quynh!
Det var dagen du reddet meg.
Var hun der også?
Ja.
Etterpå trakk jeg meg tilbake til bøkene mine, forskningen min.
Discord trakk seg også tilbake. De neste fem århundrene
samlet hun ufattelig rikdom og makt for å slippe å frykte fiender og angrep.
Og handler våpen med folk som Konrad.
Hva vil hun med oss?
Jeg vet ikke. Hun er ikke den jeg en gang kjente.
Nå som hun kjenner historiene deres, relasjonene deres,
tror jeg at dere alle kan være i fare.
Det er årtusener siden jeg var redd.
Men jeg er redd for hva hun er i stand til.
Det burde dere også.
Tuah.
Tror du det er en sjanse for
at hun vet at jeg mistet udødeligheten?
Er det lenge siden?
Rundt seks måneder.
Andromache.
Du bør pakke en bag.
Den står klar.
Jeg visste hva du ville si.
Nei, du trodde du visste.
Du løy for oss.
De er tilbake.
-Hei. -Hei.
Hvem er det?
Dette er Tuah, en gammel venn av meg.
En "gammel" venn?
Visste du om en til, men sa ingenting?
Løy du for oss?
-Jeg løy ikke. Jeg… -Å utelate sannheten er også en løgn.
Til hennes forsvar ba jeg henne om å ikke fortelle om meg.
Noe har skjedd med Booker.
Hva?
-Har du møtt ham? -Det er ikke sånn.
Yusuf møtte ham. De har hatt kontakt hele tiden.
-Vi dro til ham i Paris. -Det var blod overalt.
Discord.
Muligens.
Hva mer vet vi om henne?
Hvor hun bor, hennes vaner, hennes metoder.
Det var Booker.
Ikke vær redd, sjef. Vi fikser dette.
Vi må det.
Takk for at dere kom.
-Joe. -Hei.
Hva skjedde?
Jeg må treffe Andy.
Andy.
Hun er ute.
Hva?
Quynh.
Hun fant ikke deg, så hun fant meg.
Andromache.
Jeg har vendt tilbake til en verden mørkere enn graven jeg endelig unnslapp.
Bare for å finne ut at du har levd i frihet hele tiden.
Jeg må høre ordene som vil befri meg fra mitt sanne fengsel.
Et brutt løfte.
Du og jeg.
Til slutten.
Finn meg der du alltid har gjort det.
Jeg må møte henne.
-Andy, ikke gjør det. -Det er Quynh.
La henne være.
Hun kunne ha kontaktet deg på en million måter.
I stedet kidnapper hun Booker og gjør alt dette? Virker det normalt?
I 1500 år var det bare oss to. Hva vet du om henne?
Jeg vet at du kan dø, men ikke jeg.
Du tenker ikke klart når det gjelder henne.
Om det var meg, ville du latt meg dra alene?
Jeg antar at du er
Tuah, ikke sant?
Hyggelig å endelig møte deg.
-Kan jeg kalle deg Booker? -Som du vil.
Hvor lenge har dere tenkt å gi meg en kald skulder?
Hvordan vet vi at du ikke har forrådt oss?
Kom igjen.
Vel, jeg…
Det kan dere ikke vite.
Andromache.
Dette er ikke deg.
Våknet alene i bilen.
Trodde du hadde stukket.
Jeg vurderte det.
Noe jeg kan gjøre?
Kan du gi meg fem århundrer tilbake?
Skulle ønske det.
Hva om hun ikke kjenner meg igjen?
Ikke fysisk, men
den jeg har blitt.
Hva om jeg ikke kjenner henne igjen?
Jeg har aldri sett deg slik.
Jeg har vært sånn i hundrevis av år.
ROMA ITALIA
Jeg er rett bak deg.
Ok.
Unnskyld, kan jeg få bruke telefonen?
Jeg vet ikke hvordan…
Ingen ord kan beskrive hvordan jeg sviktet deg.
Kan du forestille deg det?
Fanget i mørket.
Alle muskler skriker etter luft.
Livet vender tilbake lenge nok…
…til å huske,
til å håpe.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
Hvor lenge har du vært tilbake?
Månedsvis.
Hvorfor fant du meg ikke før?
Du fant meg ikke i et lite havområde engang.
Jeg lette.
Jeg lette i århundrer.
Men du ga opp.
Quynh.
Se på meg.
Du sa en gang…
…at det eneste du frykter, er å være alene.
Slik det var før vi fant hverandre.
-Jeg er alene. -Det er du ikke.
Du har meg.
Du har Joe og Nicky.
Quynh.
Kom hjem.
Slå deg sammen med oss.
Ber du meg om å bli med dere
i deres endeløse krig?
Kjempe ved din side?
Kjempe for dødelige, de som druknet meg i en kiste på havets bunn?
Du aner ikke
hva som har skjedd.
Jeg kan ikke…
Jeg kan ikke forlate dem.
Jeg er ikke…
Hva?
Ser ut som du har bestemt deg.
Ikke si det.
Quynh, vent.
Bli der.
Quynh.
Vent. Jeg vil ikke slåss.
Jeg husker kvinnen jeg en gang ga det halskjedet til.
Du er ikke henne.
Andy. Hei!
Gi dere.
Discord er her.
Nile! Nei.
Er det Nile?
Hva vet du om Nile?
Discord.
Var det sånn du kom deg ut?
Du er med Discord.
Stopp!
Stopp.
Jeg forbanner deg til evig tid!
Smart å gjemme seg i en kirke.
-Men du kan ikke bli her for alltid. -Jeg trodde ikke vi ville møtes så fort.
Jeg var der.
Jeg husker det ennå.
Den sure stanken av hat i luften.
Si meg, Nile Freeman,
hvordan kan en god kristen som deg svelge det Andromache gjør?
Leke Gud med menneskeheten.
Vi leker ikke Gud.
Vi hjelper til. Vi gjør det rette.
Føltes det riktig å dra fra familien din?
La dem tro at du er død?
-For hun fikk deg vel til å gjøre det? -Det var min avgjørelse, mitt valg.
Ingen av dere hadde et valg.
Ikke med henne.
Andromaches besettelse av å gripe inn i menneskers liv
er grunnen til at vi blir jaktet på.
Få vennene dine til å stoppe,
ellers gjør jeg det.
Du er den siste udødelige.
Det kommer ingen etter deg.
Og du har en kraft du ikke engang kan forestille deg.
En dag vil du forstå.
Sammen skal vi sette en stopper for de udødeliges innblanding.
-Jeg gjør ingenting med deg. -Vi er forbundet.
Har du fødselsmerke på venstre arm?
Den første udødelige og den siste.
Vi ses snart, Nile.
Discord kan tydeligvis finne oss.
Men nå har vi overvåkningsopptak fra Roma.
Neste gang Discord eller Quynh går forbi et kamera,
vet vi hvor de er.
-Det er noe. -Hva betyr det?
"Jeg er den siste."
Discord vet noe om deg som vi ikke vet, og vi må finne ut hva det er.
Hva gjør vi med Quynh?
Jeg vet ikke.
Booker.
Jobber du med noe?
Alltid.
Si meg noe.
På noe tidspunkt,
har Nile noen gang såret Andy?
Ja. Da de møttes, slåss de.
Nile knivstakk Andy.
Hvordan det?
Vel, jeg…
Jeg har en teori om at det er grunnen til at Andy mistet udødeligheten.
Hva mener du?
Hvem som helst av oss kan våkne opp som dødelig.
Ingenting som lever, lever evig.
Discord og jeg hørte om en legende for flere hundre år siden.
Den sier at et sår fra den siste udødelige
kan frata andre deres udødelighet.
Så Nile er grunnen til at Andy er dødelig?
Jeg tror at Discord vil bruke Nile til å prøve å drepe oss alle.
Men det er mer.
Legenden sier også at den sårede udødelige
kan skjenke udødelighetens gave til en annen før den går tapt.
En overføring.
Nettopp.
Men den må gis frivillig.
Så Andy kan bli udødelig igjen?
Hvis en av oss blir dødelig, ja.
Men det er bare en teori.
Andy?
-Kan jeg få snakke litt med deg? -Klart det.
Jeg ville bare si at når alt er over, drar jeg nok.
Ikke vær dum, Book. Vi trenger deg.
Vi skulle aldri ha forlatt deg.
Dere gjorde det dere måtte. Jeg fortjente det.
Sett deg.
Husker du da du forlot meg? Du ba meg beholde troen.
Ikke sant?
Tingen er at jeg ikke gjorde det,
og det ødela meg.
Å se deg gå din vei… Jeg trodde jeg aldri fikk se deg igjen…
Det var…
Men livet er pussig, for nå snakker jeg med deg.
Det er jeg takknemlig for.
Vi har kjent hverandre så lenge.
Ja, jeg lot så mye være usagt.
Når man får gjøre ting igjen og igjen, for alltid, uten en utløpsdato,
det er da man glemmer å si ting til hverandre.
Jeg vil gjerne ha en utløpsdato.
Vet du hvorfor?
For det gir mening.
Kanskje det er det perfekte tidspunktet for at Quynh er tilbake.
Du ønsker deg noe så lenge…
…men det er ikke så enkelt.
Hun forråder deg fordi hun er såret.
Det er ikke over.
Vi klarer oss alltid.
Ha litt tro, Andy.
Og få deg litt søvn.
Hun sviktet deg igjen.
Jeg er lei for det.
Jeg dro deg opp fra havet fordi jeg trengte deg ved min side.
Du mistet Andromache, men du trenger ikke være alene.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Jeg vil at de skal lide.
Andromache og de andre vil lide.
Nei.
Alle sammen.
Jeg kan hjelpe deg med det.
SERPONG ATOMANLEGG
Slipp våpnene.
Få se hva du kan.
Virkelig?
Hvorfor ikke?
Jeg er kanskje et par hundre år, men jeg kan fortsatt lære deg ting.
Skal du lære meg noe? Greit.
Ok, Book.
Hei, Tuah. Akkurat i tide til å se meg gruse gamlingen.
-Ta det rolig. Jeg er rusten. -Ja.
Kanskje du ikke er klar for dette.
Greit.
Er jeg flink, Tuah?
Du er et naturtalent.
Jeg vil også prøve.
Nei, la meg leke litt.
Jeg insisterer.
Greit.
Faen.
Beklager, Book.
Det går bra.
Det var gøy.
-Jeg skal ta meg av dette. -Greit.
Jeg kommer tilbake.
Det burde du ikke gjort.
Jeg sa at det bare var en teori.
Bare en teori.
Jeg merker det allerede. Det leges ikke.
Da har vi ikke mye tid.
Husk at den må gis frivillig.
Tuah, du forstår at Andy ikke kan få vite om dette.
Det går ikke.
Lov meg.
INNKOMMENDE BILDE
De er like utenfor Jakarta. Vi må samle alle på biblioteket.
Jeg kommer straks.
Gjort noe dumt igjen?
Du kjenner meg.
Som vanlig.
Copley ba oss møtes nede.
Greit.
-Går det bra? -Ja.
Det er en stund siden sist. Det er ikke min greie.
Vi ses nede.
Atomanlegget er et hemmelig område.
Privateid av kineserne på indonesisk jord. Det skal egentlig ikke finnes.
Forvirringen kan hjelpe.
Ja.
Dette er overvåkningsbildene kontaktene mine fikk tak i
før all kontakt ble brutt.
Vi må anta at teamet hennes har full kontroll over systemet,
fra kontrollrom til kjølekammer.
Se på den store strukturen. Det er kjernen.
Det ser ut til at de har plantet en innretning her.
Vi burde anta at den kan forårsake en eksplosjon som kan…
…ødelegge anlegget.
Og bestråle hele området.
Ti millioner mennesker.
De har plantet ladninger som kan sette dere ut av spill
i en forlenget og sårbar periode.
Det er en felle.
Discord bruker bomben som åte.
Hun vet at vi vil prøve å stoppe henne, og det er akkurat det hun vil.
Det var akkurat det hun sa.
Hun vil ha oss.
Alle sammen.
Uansett motiv, en bombe er en bombe.
Begge er villige til å detonere den for å få det de vil.
Vi har ingen valg.
Vi må dra.
Gjør dere klare.
Takk.
Husker du leken vi lekte i Irland ved Moher-klippene?
Ja.
Vi løp mot kanten.
Så hvem som trakk seg først.
Du ga deg aldri.
Nei.
Hva er det?
Frykten slipper ikke taket.
Hva er du redd for?
Det kan være slutten.
Andromache var alene i 3000 år før hun fant Quynh.
Men vi var sammen fra starten av.
Jeg klarer ikke å tro at det er tilfeldig.
Ting tar slutt.
Det jeg føler når jeg ser deg,
når jeg ser hjertet ditt…
…det er virkelig udødelig.
Det er ikke lurt å skyte med våpen i nærheten av kjernen.
James, ingen fiende hittil.
Da vil dere møte motstand lenger inn.
Husk at vi må anta at de har posisjonene våre til enhver tid.
Ok, dører på sørsiden.
Gjennom dem, opp trappen.
Hold dere langs veggen, så kommer dere til reaktorens øvre nivåer.
Noen livstegn?
-Fortsatt ingenting. -Joe, noe på din side?
Ingen tegn til fienden.
Ladning.
Forvent små eksplosiver spredt over hele området.
Kanskje de ikke er dumme nok til å bli i et atomanlegg
når de har plantet en bombe der.
Ok, de vil ha nevekamp.
Husk at det alltid er et rasshøl.
Kom igjen. Fort!
Nicky, kom deg opp!
Gå til kontrollrommet. Åpne døren.
Copley, hvilken vei skal vi?
Greit. Ned gangen, gjennom korridoren.
Den fører til kontrollrommet.
Jeg fant rasshølet.
Andy!
Nile!
Nile?
Kommer jeg inn i systemet, kan jeg vise vei til bomben. Vi har liten tid.
-Systemet har brannmur. -Se etter manuell overstyring.
Ingen manuell overstyring.
Dette var planen hennes hele tiden. Discord vil splitte oss.
Copley?
ADVARSEL FLYTENDE NITROGEN
Tuah? Nicky? Joe?
Nile.
-Veien er blokkert. -Denne veien.
Joe, Nicky, Nile!
De er borte. Discord følger med på oss.
Kom igjen.
Hun kontrollerer dørene. Hun prøver å splitte oss.
-Når døren åpnes, må du gå først. -Nei, du går først.
-De vil slakte meg om jeg går. -Du går alltid først.
-Jeg tuller ikke. -Ikke jeg heller.
Hva?
-Jeg ga den til deg. -Hvordan?
Hold deg bak meg.
Jeg fikk utløpsdatoen min.
Du har et formål.
Dette er mitt.
Book!
Nei!
Book!
Book, jeg…
Sébastien.
Du er alene.
Gi meg bomben, Quynh.
Overgi deg til Discord.
Gi henne det hun vil ha.
Hun vil drepe oss.
Du sto ved Andys side i århundrer.
Århundrer.
Hvordan kunne du forråde henne slik?
Du vet ingenting om meg og Andy.
Hva?
Jeg…
Jeg leges ikke.
Quynh.
Hva har du gjort med meg?
Jeg visste ikke…
Jeg beklager.
Det går bra.
Nile! Joe!
Nicky!
Tuah!
Skal du si at dette ikke er meg?
Jeg trodde det var min jobb å redde deg.
Men til slutt
må vi selv bestemme hvem vi egentlig er.
Hvor er de på vei?
Hvor?
Jeg vet ikke.
Lasten er klar. Ta av.
Ta en runde!
Hånden din leges ikke.
Du er dødelig.
Dette hadde ingenting med udødelig innblanding å gjøre.
Ikke se sånn på meg.
Vet du hvordan det er å våkne etter en evighet og plutselig være dødelig?
Hvert minutt er et skritt mot døden.
Tid betyr ingenting
før den betyr alt.
Tid betyr ingenting hvis du ikke gir den mening.
Vennene dine har ikke mye tid igjen.
Er det planen din?
Skal du drepe dem?
Nei.
Nile skal.
Hun er en destruktiv kraft.
Hun kan ta udødeligheten deres.
Og gi den til meg.
Hun vil ikke skade dem.
Tror du jeg gir henne et valg?
Tror du at livet ditt er viktigere enn deres?
For meg er det.
De første vil nok ikke være villige.
Men man kommer langt med tortur.
Jeg kommer for å redde dem!
Når du gjør det, vil vi være jevnbyrdige.
Det er mye jeg hater ved dette århundret,
men dette liker jeg.
Jeg visste ikke at Discord var dødelig.
Jeg skal finne dem.
Spørsmålet er bare…
…vil du gjøre det du kan best og kjempe ved min side?
Nei.
Du skal kjempe ved min side.
Hvor har du tenkt deg?
Jeg går alltid først.
Ikke nå lenger. Prøv å holde følge.
-Ja? -Ja.
BASERT PÅ GREG RUCKAS TEGNESERIEROMAN
Tekst: Silvia Alstad