ПО РОМАНА НА ГАРТ РИСК ХОЛБЪРГ
Сам?
Сам!
Чао, татко. Ще се видим през 2003 г.
Честита Нова година, г-н Йънг.
Боже.
- Здравей. - Здрасти.
Баща ти май не ме харесва.
Не теб, а Нова година.
- От нея мрази повече само Четвърти юли. - Ясно.
Нали каза, че прави фойерверки?
Все едно счетоводител да мрази данъчния сезон.
Той невинаги е бил такъв.
Италианците получаваха големите поръчки, а той изпълняваше по-малките.
Но сега всички съкращават разходите.
Тъпо. Все едно да уволниш Дядо Коледа, защото си намерил някой,
който доставя същото количество подаръци с половината елени.
Да, точно така.
Ако Дядо Коледа беше отчаян алкохолик с висок холестерол.
Малко е изненадващо, че не е такъв.
Баща ми май тайно е искал да го уволнят.
Все се обвинява, че мама ни напусна,
и иска светът да го накаже жестоко.
Да.
Дано не се случи същото и с майка ми.
Все едно, ако й отнемеш мъката, какво ще й остане?
Освен тревогите й за мен.
Не бива да се тревожи, в добри ръце си.
Да гледаме фойерверките от покрива.
- Разбира се, с малко подобрения. - Какви подобрения?
Не знам за теб, Чарлс, но на мен ми писна от реалността.
Точно за това би се притеснила майка ми.
Не е нужно да й казваш всичко.
Пък и вече си ял гъби, нали?
Да, разбира се.
Боже, Чарлс, не е нужно да ме лъжеш, разбра ли?
Никога не бих те укорила.
В лицемерен свят, където хората ще те обичат и ще те изоставят,
с теб ще бъдем единственото истинско нещо в живота си.
Нали?
Да, добре.
Добре.
Да тръгваме.
Потегляме!
2003-та!
Честита Нова година!
Майко мила!
Да, знам.
Наистина знаеш.
- Наистина. - Да, знаеш.
Чарлс...
Трябва да ти кажа нещо.
Слушам те.
Пие ми се вода.
Вода, добре.
Ще ти донеса. Водата е супер идея.
Ела да вземем.
Ей сега се връщам. Стой тук.
Сам?
- Какви ги вършиш? - Здрасти, Сол.
Какво си й направил?
- Кой, аз ли? Не съм... - Не.
- Чарлс ми е приятел. - Какво е погълнала?
Пица, горещ шоколад, каквото носи в манерката си.
И малко гъби. Е, много гъби.
- Май изгълта два пъти повече от мен. - Добре.
Не й давай да заспи.
- Долу има душ. Вкарай я под него. - Добре.
- Веднага! - Да. Готова ли си?
Честита Нова година, Сол.
Добре!
Почти полунощ е.
Казах, че е почти полунощ!
Благодаря на всички, че дойдоха.
Важно е хората да се събират на празненства.
Ето така създаваме ритуали. Изграждаме общност.
Така започваме революция!
Ние сме съседи, приятели, творим заедно.
Така.
Тази баня не е за външни лица, но здравенякът каза да те поохладя.
- Хайде да влезем. - Трябва да седна.
- Тук ли? - Да седна.
Добре. Извинявай.
В този град идваш да твориш.
Защото искаш да постигнеш нещо.
Искаш да си на върха!
- Чарлс. - Спокойно, тук съм.
Държа те, не се бой.
- Сам, дай на мен. - Благодаря.
- Ето. - Дърпай отгоре. Кожен е.
- Какво? - Дръпни го отгоре.
Оттук ли? Добре. Извинявай.
- Ти го хвани. - Да, готово.
Защо си затваряш очите?
Погледни ме, Чарлс.
- Хайде, дърпай. - Какво?
Просто се боях да не ти е неудобно.
Добре.
Така.
Колкото се нуждаем от този град, толкова и той се нуждае от нас.
Кажи им.
Можете да бъдете каквито си поискате, копелета.
Нека през 2003-та си върнем онова, което ни принадлежи.
Да изгорим този град до основи!
Чарлс, не мога да си разкопчая сутиена.
- Аз ли да го направя? - Да.
Добре.
Ето ме.
Разкопчах го.
- Благодаря. - Моля.
Десет!
Девет!
Пет! Четири!
- Чарлс, къде си? - Тук съм. Добре ли си?
Едно!
Честита Нова година!
Обещах ти да се грижа за теб, но сега май ти се грижиш за мен.
Досега не ми се е случвало.
Хубаво е.
Много си мил, Чарли.
Харесва ми да се грижа за теб.
Сам?
Каза, че мога да ти споделя всичко.
Трябва да ти кажа, че те обичам.
Трябва да побързаме.
Едно, две.
ЦЪРКВА "ДЕВА МАРИЯ" ТОВА Е ЗНАКЪТ, КОЙТО ТЪРСЕШЕ
Дейв, Рийган е.
Обади ми се веднага щом чуеш съобщението, става дума за баща ми.
Спешно е.
Запишете съобщението си. Когато приключите,
затворете или натиснете едно за други опции.
Алън, надявам се това все още да е твоят номер и бих съжалила, че те безпокоя,
само че явно не те безпокоя,
защото и ти като останалите девет членове на нашия така наречен юридически екип
не си вдигаш телефона.
Обади ми се или кажи на някой друг да го направи.
Имам нужда от помощ.
Не знам как да се моля,
как действат молитвите и дали изобщо действат.
Но просто не мога да я загубя.
Така че моля Те, Господи, чуй молитвата ми.
Обикновено оставям хората сами известно време,
за да видя какво ще направят. Виновните най-често заспиват.
Никакъв шанс да заспя. Аз съм невинен и преливам от адреналин и притеснение.
Обичам, когато заподозреният още в началото каже, че е невинен.
Звучи много правдоподобно.
Заподозрян? Мислех, че съм свидетел.
Г-н Гудман, защо ви заварихме изцапан с кръв, с пликче дрога в джоба,
- надвесен над момиче с дупка в черепа? - Как го извъртяхте!
Преди да започнем, да попитам...
- Искате адвокат? - Друг ми е въпросът.
За момичето. Ще оцелее ли?
Не знам. Състоянието й е тежко.
Ако сте вярващ, а аз не съм, бих казал, че сега е моментът да се молите.
Добре.
Господин Йънг.
Инспектор Макфадън, отдел "Убийства", Северен Манхатън.
Работя по случая на дъщеря ви.
Убийства? Но тя не е мъртва.
Не.
Но ако нещо се промени, гледаме да не пропуснем някой детайл.
Пък и така със случая се заемат много по-опитни инспектори.
Не искате да го поемат смешниците от отдела за тежки престъпления.
Знам, че моментът е тежък, но може ли да ви задам няколко въпроса?
В сакото ви имаше половин грам хероин. Вероятно сте купували, а не продавали?
Какво? Нито едно от двете.
Казах ви, костюмът не е мой, а и никога не съм вземал наркотици.
Никога ли?
Добре де. Пушил съм трева. Всъщност тази вечер.
- Значи в парка бяхте напушен? - О, боже.
Не, дори не вдишвах дима. Просто исках да изглеждам готин.
Бях на парти на семейство Хамилтън-Суийни.
- Може да сте чували името. - Не ми говори нищо.
Домакин беше бащата на съквартиранта ми Уилям, но не присъстваше.
И Уилям не беше там. Той страни от семейството.
Нямах хубав костюм за такова парти.
В поканата пишеше "летен бял костюм".
Затова взех костюма на Уилям.
Значи сакото и хероинът са негови.
- Знаехте ли, че взема дрога? - Каза, че е престанал.
И аз наивно му повярвах.
Такива са наркозависимите. Лъжат, без да им мигне окото.
Но аз не съм лъжец.
Стана както ви казах - чаках автобуса.
Момичето чакаше нещо или някой друг.
Когато излязох, вече го нямаше.
Когато влязох в парка, за да видя какъв е този звук,
го открих и ви се обадих.
Добре.
Да кажем, че сте добър самарянин, улучил лош момент.
Но това не значи, че ви се е разминало.
Проверихме ви за следи от барут, снехме ви отпечатъци.
Кажете си телефона и адреса.
И не лъжете, ще проверя.
Не напускайте града. Докато случаят не бъде разрешен,
си оставате заподозрян в опит за убийство.
Благодаря ви, инспектор Парса.
Дано откриете извършителя.
Разговаряхме за кратко, но ми се стори момиче с голяма жажда за живот.
Синко, събуди се. Добро утро.
Мили боже.
Простете. Мястото ми не е тук.
Това е Божият дом. Всеки има място тук.
- Дори не заключваме. - Но аз съм евреин.
Осиновен.
Когато нашите ми казаха, първите ми думи бяха:
"Значи не съм избран?". А те: "Избран си от нас, Чарли".
Моите уважения към сем. Уайсбъргър от Флауър Хил, Лонг Айланд,
но от библейска гледна точка не е същото.
Какво те доведе тук?
Случи се нещо ужасно и не знам какво да правя.
Искам да разбера дали е добре, но същевременно не искам.
Предпочитам да не знам, защото ако не е добре,
не знам какво ще правя.
Ако тя...
Ако не оживее, и моят живот свършва.
Разбирате ли какво искам да кажа?
Съжалявам. Сложно е за обяснение.
Кейт, ще го намалиш ли?
- Много е силно, заболя ме главата. - Или имаш махмурлук.
Откъде знаеш какво е това?
- Значи признаваш? - Не признавам нищо.
Прощавай за чакането, Рийган. Баща ти спи и не искам да го безпокоя.
- Предстои ни полет. - Добре, но точно затова се обаждам.
Еймъри или Фелисия говориха ли с него?
Трябва да узнае някои неща, преди да кацне.
Не са. Лекарите предупредиха да не го подлагаме на стрес.
За съжаление, този стрес е необходим
и колкото повече време има да го осмисли, толкова по-добре.
Събуди го и му дай телефона, ако обичаш.
Съжалявам, няма да стане. Ще поговорите, щом се върне.
Гадината ми затвори.
Недей да ме зяпаш така.
Реших, че говориш на мен.
- С кого говореше? - Момент, Уил.
Здравей. Извинявай.
Снощи не можах да дойда, изникна нещо важно.
Не се обяснявай. Ясно ми е, че си страхливец.
Жалко че няма на кого друг да се обадя.
Когато баща ми се върне от клиника "Мейо",
ще бъде отведен при съдия и ще му повдигнат обвинение.
- Какво обвинение? - За банкови измами.
Това е федерално престъпление.
Да, и може да получи 20 години затвор.
А и предстоят вноски по заема за сградите на Пето авеню.
Ако банките откажат да работят с нас, може да загубим всичко.
Баща ти не би се забъркал в незаконни сделки.
Очевидно не е било умишлено.
Знаеш, че съм съвестна, но не мога да изчета всичко, което подписва.
Дори не знам дали има някаква представа, или е в пълно неведение.
- Какво мисли Еймъри? - Де да знаех. Не мога да го намеря.
Адвокат ми предаде съобщение, че се е погрижил за всичко
и да си стоя вкъщи, но не мога да го направя.
Знам, че днес не е твой ред, но ако може да вземеш децата...
Разбира се. Най-малкото, което мога да направя.
- Сериозно? Не думай. - Но няма да ме видят в най-добра форма.
Едва ли си по-зле от мен сега.
Дори когато си пияна, си красива.
- Ела колкото се може по-скоро, чу ли? - Добре.
Мамка му.
- Парса. - Макфадън.
- Инспекторе, нещо ново? - Трябва да знаеш, че мразя болниците.
- Че кой не ги мрази? Как е момичето? - Живо е.
- А бащата? - Съсипан е. Саманта е целият му живот.
Когато била на 11, майка й духнала с инструктор по йога в Калифорния.
Оттогава не са я виждали. Брутално.
- Знаеше ли защо е била в парка? - Не. Саманта се е учела добре.
Влязла в колежа със стипендия, но води бурен социален живот,
а баща й си има свои проблеми.
- Прави фойерверки, но бизнесът не върви. - Фойерверки значи?
Сам е фотографка, писателка и следи новата музика по клубовете.
Ще ме оставят на Осма и "Юнивърсити плейс".
- Чакам те. - Защо?
- Там живее. Има съквартирантка. - Добре, ще дойда.
Боже. Какво става, мамка му?
Здравей.
Това кръв ли е?
- Да, кръв е. - Добре ли си?
Кръвта не е моя, ако това ме питаш.
Но ако се интересуваш в по-общ смисъл, не съм добре.
За бога, Мърс.
Снощи отидох на галавечерята за 4 юли на Хамилтън-Суийни.
Баща ти не успя да дойде, но се запознах със "Злия брат".
Заслужава си прякора.
Но най-интересната част от вечерта се случи по-късно,
когато намерих в парка едно момиче, простреляно в главата.
След това ме задържаха като заподозрян в опит за убийството й.
Чакай. Сериозно ли говориш?
Как е възможно да решат, че си застрелял някого?
Бих казал, че е 90% расизъм,
а 10% се дължи на половината грам хероин,
намерен в джоба на прекрасното ти сако,
което задържаха, защото вече е доказателство.
Съжалявам, че си имал ужасна нощ,
само дето дрогата е била в моето, не в твоето сако.
Пък и не съм носил този проклет костюм от години.
Миналата седмица го носеше на вечеря в таверна "Минета"!
Уилям, обеща ми, че ще спреш хероина!
Това беше условието да заживея с теб!
Неслучайно го наричат пристрастяване, нали?
Ако не беше отишъл на партито без да ми кажеш, това нямаше да се случи.
Значи ще започнеш друга кавга, за да не се налага да довършваме тази?
- Щом те притиснат, сменяш темата! - Не обичам да ме притискат.
- Исках да дойдеш с мен. - Мърсър, чуй ме. Не исках да ходя там.
Това е моето семейство и моята покана.
Моят костюм и моят хероин, мамка му.
Ако спреш постоянно да ми държиш сметка къде отивам, какво правя, откъде идвам,
какво си инжектирам във вените, животът ни ще е прекрасен.
Точно затова не ти казах нищо, защото си знаех, че ще ме укоряваш.
- Не те укорявам. - Така ли?
Уилям, все повече се притеснявам за твоето здраве, за връзката ни!
Връзката ни. Добре.
Да те питам нещо. Как може да правиш толкова голям проблем
за нещо, което дори не знаеше, че се случва?
Не. Това е някаква извратена логика.
По дяволите, голям си артист.
Ако беше с по-творчески ум, може би щеше да ме разбереш.
Знаеш ли какво? Усещам как в мен се надига прилив на творчество.
- Наистина ли излизаш? - Да, наистина.
Ще запречиш изхода? Сериозно ли? Мислиш, че не мога да те отместя?
Може да опиташ, но се надявам да размислиш.
Твърд като дъска, здрав като скала.
Съжалявам.
Просто съм ужасно уморен.
Знам, че си.
Това е заболяване.
Знам.
Не се отказвай от мен.
Мамо!
Какво има, Кейт?
Синята птица, която видяхме снощи, е мъртва.
Не я пипай. Пълна е с микроби.
Едва ли. Не е започнала да мирише и да привлича мухи,
значи е умряла скоро.
Добре, следователю на мъртви птици.
Сигурен ли си, че е мъртва? Може просто да спи?
Сигурен съм. Простреляна е.
Простреляна?
Вижте тук. Огнестрелна рана в коремчето.
Кой би застрелял красива птица?
Не знам, скъпа, но вероятно трябва да я погребем.
Уил, намери някаква кутия или нещо друго, в което да я сложим.
Просто тъпа мъртва птица. Не й трябва погребение.
Напротив. Ще намеря цвете.
Моля те. Каквото и да е, вестник, за да не я пипам.
Какво прави папагал в Бруклин?
Не е папагал, а голямо синьо турако. Сигурно е избягало от зоопарка в Бронкс.
- На колко години си? - Десет.
Уил е на дванайсет.
И той беше като теб. Интересуваше се от всичко.
Благодаря.
- Това ли е Уил? - Да.
Уил, знаеш ли, че само Венера се върти по часовниковата стрелка?
Така.
Здрасти. Колко ми липсваше.
Какво е това? Цвете?
МОМИЧЕ ПРОСТРЕЛЯНО В ГЛАВАТА
- За мен ли е? - Да.
- Здравей. - Здрасти.
Няма ли едно "благодаря"?
Добре де, шегувам се, за бога. Хайде, стига.
- Уил е ей там. - Здрасти, шампионе.
- Какво му става? - Каквото винаги.
Баща ти пристига днес,
- значи не е бил снощи на партито? - Не беше.
- И не си му казала? - Още не.
Е, какво ще правим?
О, боже.
Чарлс,
- къде си? - Тук съм.
Сам, отвори очи! Моля те!
- Здравей. - Здрасти.
Не те очаквах преди обяд.
Подай ми млякото.
Да, разбира се.
- Всичко наред ли е при Мики? - Да, наред е.
Просто се събудих рано и ми стана скучно, затова се прибрах вкъщи.
Добре.
Може ли да взема това?
СТРЕЛБА В СЕНТРЪЛ ПАРК ПОМРАЧАВА ПРАЗНИКА
ЛИПСВАТ УЛИКИ
48 ЧАСА СЛЕД СТРЕЛБАТА СЛЕДИТЕ ИЗСТИВАТ
НОВА ГОДИНА НИ ЧАКА! С ОБИЧ, САМ
ЖИЛИЩНА СГРАДА "ЛАНДЕСМАН"
Знаеш ли къде отиваме?
- И с кого трябва да говорим? - Не знам как е в колежанско общежитие.
Аз си живях вкъщи, взех си 45-те точки от "Мохок Вали" и духнах.
- Домакинът ще ни покаже стаята й. - Добре.
Благодаря.
ОСТАВЕТЕ СЪОБЩЕНИЕ ЗА ЛЕЙЛА И САМ
ЛЕЙЛА, ЧАКАЙ НИ В ГРАДИНАТА В ПАРКА В 14:00 Ч.
- Какво се е случило? - Защо да се е случило нещо?
Можем ли да ти зададем няколко въпроса?
Да.
Кога видя Саманта за последно?
Преди около две седмици.
И двете решихме да останем през лятото, но тя идва и си отива.
Карам стаж в библиотеката, така че през делничните дни ме няма.
Нея пък я няма нощем и през уикенда.
Така ли? И къде ходи?
Не че някога ме е канила, но често ходи на концерти.
- Приятелите й имат някаква група. - Помниш ли името на групата?
Никога не съм ги чувала, но е нещо на латински.
Беше нещо като "карпе дием", но не е.
- Няма много нейни вещи тук. - Отначало имаше повече,
но ставаха все по-малко и сега вече почти не спи тук.
А къде мислиш, че спи? Да е споменавала някого по-конкретно?
Не, но тя не ми споделя много.
Да не е направила нещо лошо?
Ще изскочи ли заек от музикалната следа?
Нямаме друга следа, така че да, сигурно.
Момичето с пандите попита дали Сам е виновна за нещо,
а не дали е жертва. Това сочи към нещо сериозно.
Или пък сочи каква е съквартирантката. Ако питаш мен, явно я укорява.
Здравей.
Да, тръгвам.
Съпруга ли имаш?
Засега - да. А ти?
Дали имам съпруга ли?
Не беше жена ми, а криминалистите. Готови са с местопрестъплението.
Фелисия, качи се в колата. Идвам след малко.
Бил скоро ще кацне. Да не закъснеем?
Обещавам, че най-напред ще види твоето лице.
Неприятна история снощи в парка. Трагедия.
- Жертвата е младо момиче. Що за животно... - Между другото, любопитен съм,
Кийт Ламплайтър появи ли се снощи на партито?
Не помня да съм го виждал.
Момент да проверя.
- Изглежда не е дошъл. - Каква ли е причината?
Получил е по-добро предложение. Приятен ден!
Татко!
- Здравей! - Рийган, миличка!
Не знам какво са ти казали, но трябва да отидем с тези мъже.
- Той ще дойде сам. Карайте зад нас. - Белезници ли му слагате?
- Да не мислите, че ще избяга? - Каквото и да е това, невинен съм.
Да, разбира се, знам. Ще оправим нещата, но ще отнеме известно време.
Не, аз питам. Това беше въпрос.
Не може ли да дойда с него, за да му обясня всичко? Моля ви.
Ние ще му обясним.
Ще се видим там, скъпи.
Бъдете внимателни с него.
- Знаеше, че ще му сложат белезници. - Трябваше да направим компромис.
Съгласиха се да го пратят при съдия, за да не остане в ареста през уикенда.
Сложиха белезници на старец. Ти си луд за връзване!
Знам, че си разстроена.
- Как е? - Ти знаеш най-добре.
В парка винаги е трудно. Много движение, боклуци и листа.
Май намерихме нещо!
Чудесна находка за нечий друг случай.
Това е отпреди 20 години, а и жертвата ни е простреляна с 38-и калибър, не с 45-и.
Ще се поразходя.
Да спасим града. Блумбърг да го духа!
Ехо?
- Задник, слагаш твърде много. - Не хленчи като кучка.
Прощавай, че не ми се мре.
- Няма да умреш. - Но ще остана без ръка.
Стига си дрънкал, пали.
Простете че ви прекъсвам, но...
Какво? Кой те пусна тук?
- Чарли? Защо си тук? - Хвърли го! Бързо!
Получи се, мамка му.
Получи се, мамка му!
Беше прекрасно!
- Какви ги вършиш, Ники? - Получи се. Стана, мамка му!
Боже.
- Не трябваше да го виждаш. - Сол, недей.
Мога да обясня. Дойдох...
Нека позная. Захванал си нов случай.
Да. Опит за убийство. Тийнейджърка в парка.
- Някакъв негодник я е прострелял. - Боже, що за изроди!
Трябва да затварям.
Мамка му! Ужасно вони.
Откри ли нещо?
Това прилича ли ти на латински?
Карпе дием, мамка му.
Превод на субтитрите: Живко Тодоров