BASERAT PÅ BOKEN AV GARTH RISK HALLBERG
Sam var här hela tiden. Ingen älskar musik som hon.
Musik är hennes religion.
Oavsett hur smetat det är står hon alltid längst fram.
Hon missade aldrig en spelning. Varje kväll var bättre än den förra.
Den 4:e spelade Ex Nihilo här.
Såg du Samantha?
Ja, men hon stannade inte för spelningen. Det var inte likt henne.
Hon måste ha haft nåt viktigt för sig. Hon sa att hon skulle komma tillbaka.
Men jag såg henne inte igen. Mår hon bra?
Var Samantha ensam när hon kom?
Med en ung kille. Han gick in. Osäker på när han stack.
Jeans i storlek 28? Såg ut som han kanske pissar på sig?
Låter troligt.
Kan du beskriva honom för en fantombild? Du är väl van vid att minnas ansikten?
Men inte att snacka med polisen.
Kom förbi stationen. Ingen behöver veta nåt.
Hej, Charlie. Du är vaken.
Du menar vid medvetande.
Efter att ha blivit utslagen av din pojkvän.
Sol slog dig inte så hårt.
Tro mig. Du var nog mest bara trött.
Jag saknar också mobilen och plånboken.
Har jag blivit kidnappad?
Om ni håller mig gisslan, så har min mamma inga pengar.
Det menar du inte? Du utstrålar inte precis "värdefull måltavla".
Vi har bara några frågor om vad du såg igår.
Jag såg inget.
Det stämmer ju inte.
Det lilla jag såg förstod jag inte, och jag är villig att glömma det.
Jaså? Varför smög du runt från första början?
Och släpp den där innan jag kör upp den i röven på dig.
Men jag smög inte runt. Jag kom för att få hjälp.
Hurdan hjälp?
Hörde ni om Sam?
Vår Sam?
En tjej blev skjuten i Central Park.
Va?
Sam blev skjuten.
Mår Sam bra?
Ja, hon lever.
Hon ligger i koma. Jag var där i parken. Jag hittade henne.
Fan, Charlie.
Såg du nåt annat?
Ja.
Det stod en kille över henne.
Han verkade upprörd, men troligtvis för att han hittat henne.
Jag vet inte.
Jag hörde sirener och sprang, men...
Det var ett...
...ett hål i hennes panna.
Det var blod överallt.
Om jag hade kommit i tid, om bara...
Istället dansade jag, snodde drinkar och blev hög.
Jag ville bara ha en bra historia att berätta för henne.
Hon gillar historier.
Varför kom du hit?
Jag visste inte vad jag skulle göra. Men ni känner Sam.
Eller hur?
Ni kanske vet varför hon bara stack?
Varför hon lämnade mig på klubben och gick och blev skjuten?
Ni måste hjälpa mig.
Jag har ingen annan. Min mamma ger mig bara utegångsförbud.
Min terapeut säger bara att jag försöker rädda Sam
- för att jag inte kunde rädda min pappa... - Vad hände honom?
Han...
Han dog i norra tornet.
Åh, men fan.
Charlie, du har kommit till rätt ställe. Vi ska reda ut det här.
Tänk att jag lät dig övertala mig.
Det är Bruno. Du älskar Bruno.
Bruno älskar Bruno. Han är min gallerist.
Han bryr sig bara om konsten han kan sälja.
Och han tog Jenny med sig.
Jag hatar galleribrudar.
De bara fjäskar och kallar dig för geni. Helt förfärligt.
- Hej. Hur är det? - Hej.
- Men vilken frisyr! - Sluta.
- Klippte du det själv? - Men snälla. Jag går alltid till proffs.
Vill du veta problemet med William, Mercer?
Han är välbekant med mina brister.
För mycket naturbegåvning.
Så tragiskt.
- Sluta. - Hemskt. Verkligen.
Nej. Det är sant.
Allt har kommit så lätt för honom.
Född rik. Har aldrig behövt jobba.
Så när han kämpar ser han det som ett misslyckande
istället för en del av processen.
- Jo tjena. - Man kan inte klandra honom.
Hans band släppte ett album som definierade en generation.
Sen börjar han måla och hamnar på omslaget till Artforum.
Och samlare från Miami till Peking slåss om hans verk.
Bara ett litet problem...
Nu kommer det.
De väntar, men sen kommer det ingen konst.
Den är på väg. Konsten är på väg.
- Jag behöver bara några månader... - Och det är vad jag säger till köparna,
men sen tror de att jag ljuger för dem.
Faktiskt så är det jag som oftast tar hand om klienterna.
Du måste ha nåt redo.
Han är i ateljén jämt. Han är där varje dag i flera timmar.
Jag jobbar på lite grejer, ja.
Det finns idéer. Snarare koncept, egentligen.
Jag ser fram emot att de når sin fulla potential.
Men som sagt behöver jag mer tid.
Nej. Det finns inte mer tid.
Snälla, folk börjar fråga om du dött.
Skitstövel. Men ju mer efterfrågan,
- desto högre är priset. - Han är bara blygsam.
Han tycker aldrig att nåt han gör är bra.
Låt oss avgöra det.
Ben.
- Vadå? Vad gör du? - Vi drar.
- Vart då? - Till ateljén.
Vi måste se vad du har jobbat på.
Jag ska ta en espresso först.
Vi är här för att vi är på ditt lag. Vi älskar dig.
- Önskas det nåt mer? - Nej.
- Kom så åker vi. - Gå och stanna en taxi.
- Jag ska bara gå på toa först. - Okej.
Min mamma har mardrömmar. Hon drömmer att jag dör.
Det är svårt för henne att ens låta mig gå i skolan.
Vilket betyder att hon hatade Sam, för Sam visade mig världen.
Sams värld, som inte direkt är utan risk.
Det var i princip Ramona Weisbargers värsta mardröm,
förutom att det hände Sam.
Inte tack vare mig.
Tror du att du hade kunnat skydda henne?
- Stoppat en kille med pistol? - Nej.
Men jag hade tagit en kula för henne.
Skuldkänslor.
Det förklarar varför du har den här.
BIBELN
Profeten Charlie.
Nej. Jag har inte ens läst den.
Jag vet inte om jag ens skulle tro på den, men...
...jag antar att det står nåt om förlåtelse i den.
Är det vad du behöver nu?
- Så mycket att jag knappt kan andas. - Åh, Charlie. Blunda.
Tänk på Samantha. Låt dig fångas av tanken på henne.
Öppna nu ögonen.
Titta på mig. Titta inte bort.
Bibeln säger att alla syndare som ångrar sig.
ska visas nåd och förlåtas för sina oförrätter.
Det kvittar vad vi gjort eller varför.
Det är Guds lag.
Men jag är ingen präst.
Bara en grabb som gick i söndagsskola.
Men det finns ingen annan här,
så det är upp till mig att förlåta dig.
Charlie Weisbarger, jag förlåter dig.
Du är förlåten.
Det som hände Sam var inte ditt fel.
Säg det.
- Det som hände Sam var inte mitt fel. - Med inlevelse.
- Det som hände Sam var inte mitt fel. - Ställ dig upp och ropa det!
- Det som hände Sam var inte mitt fel. - Ropa!
- Det som hände Sam var inte mitt fel. - Högre!
Det som hände Sam var inte mitt fel!
Den är fortfarande teoretisk.
Den har precis börjat sin resa mot en mer konkret form.
En stoppskylt?
Det var en stoppskylt, men nu är det en "spottskylt".
Kom igen. Bara...
Föreställ er att ni stöter på den på New Yorks gator.
Ja, för gatan är det enda stället som nån kommer att se den här skiten på.
Har du nåt mer?
Inget som är lika långt gånget.
Som en spottskylt? Jag förstår inte, William.
Efter all tid du ägnat här så är det här det enda du har?
Kom igen nu, Mercer.
Det är uppenbart att han bara kommer hit för att bli hög.
För att inte nämna att du är hög nu. Du slösar bara bort min tid.
Men det värsta är att du slösar bort din talang.
Kontroversiell, men jag gillar den verkligen.
Så du silade på Odeons toa?
Man får ju inte göra det vid matbordet. McNally ogillar det.
- Du sa att du tänker sluta. - Jag ska.
Jag ska det, okej? Älskling, jag vill verkligen det.
Det jag vill är att sluta gräla om det här.
Det kan inte fortsätta så här.
Det kanske inte är meningen att det ska det.
Jag ser en mörk väg framför dig.
En som slutar med en spottskylt...
...och inget mer.
Regan, vi väntade dig inte.
Smaka på äggen. Det är som att äta ett moln.
Jag blir inte länge.
Jag tänkte bara att det vore kul för pappa och mig att gå in på kontoret ihop.
Det blir en tuff dag.
Nån har läckt anklagelserna till pressen.
Jag såg det. Hemskheter.
- Jag som trodde att folk gillade oss. - Folk gillar skandaler, oavsett vems.
Hej, gumman.
- Hej, pappa. Du är inte påklädd. - Har inte Amory och Felicia berättat?
Jag går inte till jobbet idag. Eller nånsin igen.
Ingen har sagt nåt till mig.
Det var ett villkor för hans frigivning.
Nej, jag läste uppgörelsen. Det stod inget om att han inte får jobba.
Det skrevs ner separat, i fall att uppgörelsen läcks,
vilket den gjorde, jävla hyenor.
Vi kallar det pensionering. Jag planerar festen.
Festen?
Det enda som är viktigare än din fars försvar är hans hälsa.
Nu kan han fokusera på både och.
Juristerna kan jobba här. Privat och bekvämt.
Pappa, är det här vad du vill?
Det är vad alla vill.
Man jobbar hårt för att bygga ett bra liv, och sen får man njuta av det.
Ju förr, desto bättre.
Gå du bara, gumman. Business as usual.
Styrelsen behöver se att du klarar dig utan mig.
Nå, jag ringer sen. Jag älskar dig.
Älskar dig med.
Om du inte ger mig hennes nummer så får du ringa henne!
- Jag heter... - Mercer.
Förlåt. Jag insåg inte att du kände honom.
Och hur kommer det sig?
- Du, jag röstade på Dinkins. - Okej.
Jag hälsade bara på min pappa. Vad gör du här?
Jag visste inte var jag kunde nå dig. Det kan inte vänta. Det rör William.
Vi har en intervention hemma hos oss ikväll.
Nej, han kommer att hata det.
Inte lika mycket som att vara död.
Är det så illa?
Jag vet att han vill ha hjälp. Fast han vägrar be om den.
Så jag söker upp alla vänner och familjemedlemmar
som fortfarande bryr sig.
- Ja. - Jag hoppades att räkna med dig.
Sam är konstnär.
Det här var hennes ateljé, eller kanske lager,
men jag vet inte om det är till nån hjälp.
Jag tror att Sam kände gärningsmannen. Det känns inte som en slump.
Hon blev inte angripen. Inget stals.
Första skottet missade. Det andra träffade men dödade henne inte.
Att gärningsmannen inte kontrollerade det är jag tacksam över,
men det får mig att tro att det var personligt men amatörmässigt.
Gärningsmannen hade motiv men saknade erfarenhet.
Tyvärr är de fysiska bevisen mestadels skit.
Så vi hittar förövaren genom motivet.
Vi måste lära oss allt om din dotter.
Har du barn?
Inte än. Jobbar på det.
Då har du ingen aning.
Man gör allt för att skydda dem,
och sen händer nåt sånt här.
Mr Young, det här är det svåraste du nånsin kommer att genomlida.
Alla behöver nåt slags stöd.
Nåt att tro på. Själv tror jag på en fars kärlek.
Jag tror på dig.
Vi kommer att hitta förövaren, men inte utan din hjälp.
Du känner henne bättre än nån annan.
Det är hennes favorit.
Jag har hört att musik är bra för folk som ligger i koma.
Det håller dem närvarande.
- Har ni hittat en mobil? - Nej. Hade hon en?
Jag fick aldrig hennes nummer, men hon hade en.
Kan vara nån som inte vill att vi vet vilka som är hennes vänner.
Du vill nog se det här.
Hon kallar det för ett zine.
Hon jobbade på det jämt.
Hon var ofta ute och gjorde kopior av den.
Om du vill lära känna min dotter, gör du det via den här.
Så, hur hamnade du här?
För att jag älskar bergochdalbanor.
Min mamma dog när jag var 16.
Ingen pappa, så jag drev norrut från Louisiana.
Jag städade motellrum från Memphis till Nashville och Cincinnati.
Sen hörde jag om Cedar Point i Sandusky, Ohio.
Ett ställe med 18 bergochdalbanor och en vattenpark lät inte så illa.
Men jag hade fel.
Jag vet inte vad du hört, men det är dåligt betalt och riskfyllt.
Det funkar inte i längden.
Vad händer sen?
Sen slutar det funka.
Så, är det därför du kallas för Sewer Girl?
- För att du bodde i rännstenen, eller... - Nej.
Nej, Nicky säger att jag är fast på en låg medvetandenivå.
Jag gillar bilder på gulliga djur och horoskop och sånt.
Han sa att jag får välja ett nytt namn när jag utvecklats, men nu är jag van.
Vad är grejen med Nicky? Sjunger han inte bara i ett coverband?
Du fattar inte.
Men du kommer att göra det. Bandet är en täckmantel.
Kom.
Nu.
Kom igen.
Det här är bandets replokal, men vi bygger om den.
Du behöver inte veta till vad.
Men allt ska till källaren,
fönstret måste täckas för och mattan rivas ut.
Det är mycket matta.
Bäst att sätta igång då.
Måste jag göra det själv?
Var det här Nickys idé?
Allt som händer här är Nickys idé.
Hej. Är det till mig?
Du har inte att göra med vad det är.
BEVIS
LÅTSAS ATT INTE VARA ENSAM
Han verkade bortkommen. Som en hundvalp. Rar. Log mycket.
Kanske några fräknar.
Och han hade krulligt hår. Som en mopp.
Som det här?
Det är han.
På pricken. Grabben är en labradoodle.
Vänta. Skottlossning? Vad för skottlossning?
Precis utanför festen. Tjejen i Central Park.
Stackarn pluggade på NYU.
Mercer hittade henne och la sin kavaj över henne.
Fast det var Williams kavaj som han lånat.
Sen hittade polisen drogerna.
Det var då som Mercer insåg att William är en jävla pundare.
Och hur mår hon? Vet du nåt mer om henne?
Att hon ligger i koma.
De går inte ut med fler uppgifter.
- Tydligen går hon första året. - Jaha, första året.
Men vad spelar det för roll?
Du har rätt. Tragiskt.
Gud, jag är så jävla nervös.
Jag förstår det.
Hallå?
Regan.
Styrelsen har kallat till krismöte på kontoret.
- Ikväll? - Dessvärre. Det är tidskänsligt.
Jag kan inte. Flytta det.
Keith kan säkert passa barnen.
Som väntat är styrelsen bekymrad över anklagelserna mot Bill.
Försäkra dem om att han är oskyldig då.
- Kan du ta... - Alltså, givetvis har jag försökt, men...
Det är William. Han är i knipa, och jag måste finnas där.
William. Jag visste inte att ni fått kontakt.
Förlåt att jag tvingar dig välja mellan din far och din bror,
men det är så det ligger till.
- Jag finns här om du behöver mig. - Hej då.
Om jag ville prata, hade jag gjort det.
Din favoriträtt, gullgubben.
- Lax. - Okej.
Herregud. Jag får inte komma för sent. Jag måste dra.
Du stannar väl, mamma?
Jag kan inte. Jag kom bara för att laga middag åt er.
Vilket vi borde tacka henne för.
Jag sa ju det, Cate. Ge dig. De blir inte ihop igen.
- Det vet vi inte än. - Jo, det gör vi.
Men det finns fortfarande inget viktigare än familjen.
Okej?
Jag älskar er båda två.
Will, smaka bara.
Du fick dig en syn idag. Gillade du det du såg?
Jag ogillade det inte. Jag förstår bara inte.
Du är väl Sols tjej? Är du även ihop med Nicky?
Jag vägrar be om ursäkt för att jag inte passar in i din världsbild.
Monogami är bara ett verktyg för patriarkal kapitalism.
Det låter som nåt Sam hade sagt och jag sen låtsats förstå.
Sam är troende.
Vad tror hon på? Att ligga runt?
Om du frågar mig så väntar Sammy.
På vadå?
Vem vet? Kanske dig, Charlie.
Hörni. Kom hit.
Vi visste att revolutionen skulle komma till ett pris.
Ikväll hyllar vi en sårad krigare som slåss för sitt liv.
För Sam. Den här natten är tillägnad henne.
- För Sammy. - För Sam.
Vad är för Sam? Vad ska vi göra?
Vi känner honom inte ens.
Han har vunnit vår gunst ganska snabbt, men vad bidrar han med?
Sam gillar honom.
Jaså? Men hon berättade inte ett skit, så varför skulle vi göra det?
Jag vill veta vad Sam än visste.
Slå ut mig. Lås in mig. Sätt mig i arbete. Skit samma. Jag är helt på.
Oh, shit.
Han är helt på.
Vi får väl se.
Timmen noll har slagit.
Nu ska vi ha lite kul.
- Lugn. William hade inte knackat. - Förstås.
Tack för att du kom.
Regan, det här är Venus De Nylon.
- Hej. Jag är Williams syster. - Visste inte att han hade en.
- Venus spelade keyboard i Ex Post Facto. - Måste representera dem.
Alla i originalbandet ligger antingen värre till än Billy,
hatar honom eller är redan död.
Vi som fortfarande lever måste göra allt vi kan.
Kom.
Slå dig ner.
Jag ville bara tacka dig.
För att du fanns där för William när ingen annan gjorde det.
Klart det.
Alla redo?
Ja.
William kommer snart att vara här,
och han lär inte gilla det han ser.
För ni är här för att berätta att ni älskar honom.
Kärlek skapar ansvarsskyldighet.
FORTFARANDE INGA MISSTÄNKTA I SKOTTDRAMA
Det är Sam. Lämna ett meddelande eller var gammalmodig och sök mig.
Brevlådan är full och kan inte ta emot nya meddelanden...
- Hallå. - Hej, mrs Santos.
Hoppas jag inte stör.
Hej, William. Jag heter Earl.
Alla har samlats här idag för att de är rädda för ditt liv.
Vill du slå dig ner?
Nej, det vill jag inte.
Hör på. Det här var min idé.
Du får vara arg på mig, men var mest arg på dig själv.
För ditt beroende förminskar ditt arbete som konstnär,
men dina lögner förminskar dig som människa.
Så låtsas inte som om du är värd mer.
Är du klar?
Earl gör bara sitt jobb. Och jag uppskattar det.
Fan, jag förstår Bruno.
Jag har inget för dig att sälja,
så jag är helt värdelös för dig.
Men du, älskling.
Du?
Trodde du att det här skulle funka?
Nej, men han fick slut på sätt att visa att han älskar dig.
Och vem är du?
Snälla, var inte sån.
Jag är imponerad.
Tjena, Reegs!
Vad har det gått? Femton år, va?
Mer eller mindre.
- Det tog mig så länge att hitta dig. - Verkligen?
Gör det inte. Gå inte. Nej.
Jag saknar dig.
- Herregud. - Nej, jag saknar dig stort.
- Jag pallar inte det här nu. - Jag slutade aldrig sakna dig.
Jag var inte så svårhittad.
- Så vad det här än är... - Nej.
Jag var med i ett band. Vi släppte ett album.
Jag hade en utställning på ett galleri som recenserades i New York Times.
Jag var aldrig mer än 20 minuter bort. Du kunde ha gått hit.
Jag hade en familj. Två barn. Jag var gift, hade ett jobb. Jag var...
Jag var precis där du lämnade mig.
Där jag lämnade dig.
Jag ville att du skulle följa med mig.
Jag bad dig att följa med. Jag ville bara skydda dig.
Jag ville att vår far skulle skydda dig.
Jag visste inte vad jag skulle göra. Jag var ett jävla vrak.
Jag måste överleva på nåt sätt. Jag...
- Ja, men grattis. - Snälla.
- Du överlevde. Du klarade det. - Snälla.
Du behöver inte göra nåt.
Jag älskar dig.
Jag känner dem inte ens,
men jag önskar du förstod hur mycket jag älskar dig.
Visste du att pappa är sjuk?
Pappa?
Att han skulle ta emot dig med öppna armar?
Pappa är en jävla fegis.
Du är en fegis.
Alla här inne är fegisar! Okej?
Men att sila tjack är så modigt?
Du är så jävla cool, va?
Vi verkar ha mycket att diskutera. Vi kan väl slå oss ner över en kopp te.
Ni förstår, det här... är anledning till att jag kom hem.
Jag minns var det var. Så tack till er alla.
William. Du kan förändra ditt liv idag med ett enda beslut.
Snälla, William. Kan du inte bara lyssna på honom?
- Jag ber dig. - Håll käften. Sluta!
Sluta.
Så du kan bara älska mig om jag åker iväg med Earl?
Jag vill inte ha den sortens kärlek.
Nej tack. Vill inte ha.
Jag är ledsen.
Hej, Tony. Läget?
Jag åker till Aspen med familjen ikväll. Jag kan lämna pappren på vägen.
Tack. Kommer det att funka? Jag har dem med mig.
Okej, toppen. Ses snart.
Söker du nåt? Jag antar att du vill ha tillbaka det här.
Jag heter Sam.
- Hej, Sam. - Hej.
Det här är fel. Vi går nån annanstans.
- Nej. - Jag vet ett hotell.
Det här är roligare. Inga pojkar efter elva.
- Pojkar? - Ja.
Sam...
Okej...
Din rumskompis pandafetisch gör inte det här mindre konstigt.
Hon är i Des Moines över julen,
- så fokusera på mig, inte henne. - Okej.
Du då? Vad gillar du?
Det ser inte ens ut som att du bor här.
Jag gillar dig. Och du vet var jag bor.
På tal om det...
Nu när jag känner dig inser jag att...
...jag inte riktigt känner dig. En gift finansvalp.
Hur hamnade du i min dörröppning?
Du är inte den enda med hemligheter.
Vem, jag? Jag är en öppen bok.
Det var den största lögnen hittills. Se hur enkelt den kom.
- Berätta vem du jobbar för. - Ingen. Jag är egenföretagare.
Alla har nån över sig.
Hej.
Det är min dörr.
Precis. Just det.
Pandaälskaren från Des Moines.
Jag är Sams kompis.
Jag undrade bara om du visste hur hon mår eller om du sett henne på sistone.
Ja, polisen undrade det med.
Har polisen varit här?
Du, får jag fråga... Sam sa att hon skulle gå sista året i höst.
Nej. Hon började i höstas. Hon går första året.
Hej. Vi kan luncha imorgon.
Tim, jag uppskattar att du alltid är på mitt lag.
Tack. Vi hörs. Okej, tack.
Hur gick återföreningen med William?
Den var kortvarig. Och jag verkar ha kommit för sent.
Inte alls. Amory kom och räddade dagen.
Han är tillförordnad ordförande tills vi hittar en lämplig ersättare.
Styrelsen är nöjd. Skeppet har hittat rätt kurs.
Eller blivit kapat.
Jag menar, du tvingar min far till pensionering,
och sen råkar du bara få vd-rollen.
Tillförordnad. Tills vi hittar en permanent ersättare.
Jag beklagar att det inte gick så bra med din bror.
Men jag behöver dig också. Mer än nånsin.
Vi behöver varandra.
Vi ses imorgon.
Låt bli.
Kom igen, Profeten. Främst i ledet.
- Kom. - Va?
Ne cede malis. Det betyder "ge inte efter för ondskan".
Bronx motto. Kom.
Fan vad fint.
Vad är det, Charlie?
Jag förstår inte vad vi gör här.
Sam älskar musik, inte våld.
- Hon skulle aldrig skada nån. - Inte vi heller.
Det är okej. Ingen bor där.
Men varför?
Sam ställde samma frågor.
Jag försökte svara så gott jag kunde. Vi älskar den här stan.
Den borde tillhöra musiker och konstnärer.
Och de icke-vita.
Och drömmarna, pundarna, poeterna.
Men några dåliga typer försöker ta ifrån oss det, och...
...vi ger bara tillbaka.
- Genom att tända eld på den? - Du måste lita på mig.
Det finns en plan.
En plan för att återta kontrollen och låsa in asen som stjäl vår ö.
Vi bygger en ny värld som kräver att den gamla förstörs.
Dessutom känns det bra att spränga saker i luften.
- Ja, för fan. - Så jävla bra.
Vi sjöng låtar om det.
Om du undrar vad Sam hade gjort,
tror jag att vi vet svaret. Sam var en av oss.
Du får aldrig veta vad som hände henne om du drar åt fel håll.
Kom igen, Charlie. Anslut dig till oss. Visa Sam vad du går för.
...en misstänkt i skottdramat i Central Park har identifierats.
Polisen söker en vit man mellan 15 och 25 år.
Medellång, smal, mörkhårig med mörka ögon.
Alla som vet nåt kan nå polisen på 212 111 TIPS.
Tanig grabb, yvigt hår.
Som om en pudel dött på hans huvud.
Han var ingen grabb. Han var typ 40.
Snobbig, prydlig, Rolex.
Jag ska hitta videon till den.
Vem är det om inte jeanskillen?
Kom.
- Ja? - Tjena.
Grabben på fotot? Hans mamma ringde.
Okej, jag åker med en gång.
Sommar i Southhampton. Så många goda minnen.
Vissa saker ska man helst glömma.
- Kom igen, Charlie. - Kom igen.
- Du klarar det. Andas. - Gör det.
- Vi tror på dig - Kom igen, Profeten!
Kasta den bara.
- Vi drar. - Kom igen.
Kom nu, Charlie.
Kom nu, Charlie!
POLIS - AVSPÄRRAT
Keith?
Vad var så viktigt att det inte kunde vänta?
- Det var här den där tjejen sköts. - Ja, jag såg polisen på festen.
Är du intresserad av fallet?
Jag undrade bara... Jag menar...
Jag tror att jag kände henne.
Och jag undrade om du visste om...
...om du...
...om du visste om...
Vad finns det att veta om en ung tjej och en gift man, vars goda tur,
för att inte tala om förmögenhet, kommer från hans frus familj?
Han skulle väl inte förena nytta med nöje?
Nej, det vore inte så smart.
Det vore ren idioti. Till och med farligt.
För fan, Amory.
Står du bakom det här?
Kom igen, Keith.
Vi vet båda två att det som hände här...
...är ditt fel.
Undertexter: Borgir Ahlström