ZDRUŽENA CERKEV V WATSONII SREČNO IN BLAŽENO 2010
Prosim?
Ebony?
Ebony ni doma.
Na Baliju je.
Kdo kliče?
Nikola.
Kol!
Kol Denic?
Denić.
Odrasel si.
Si dobro?
Ob čudni uri kličeš.
Vem.
Mislil sem nanjo. –Ljubček, jaz …
Nisem mislil nanjo, samo …
Oprosti.
Jebemti.
Sranje.
Zdravo. Oprostite, ker motim.
Imate 40 centov?
Samo 40. Hvala. –Malenkost.
Hvala, hvala.
Sranje.
Rekel sem, da ne moti. –Tvoja punca je.
Ne čvekajta. Internet potrebujem.
Kaj je? –Jebemti, Kol!
Kličem te že celo večnost. –Ivo visi na internetu.
Kaj je? Kje si?
Prosim, ne vpij name. –Zakaj bi vpil nate?
Ebony, kje si? –Ne vem.
Kako ne veš?
Šli smo na plažo na barko očeta nekega tipa.
Tip je šel ponjo in Tari je imela spid.
Čisto malo sem vzela. Manj kot črtico. Polovico.
Nič mi ni bilo. Uživala sem.
Tip iz Saint Basila je šel po barko. –Tip od kod?
Prisežem … –Ne slišim te.
Saint Basil.
Njegov oče je imel barko. Poslušaj.
Rad je malo otipaval,
ampak ne obsceno, zato me ni motilo.
Na maturancu sem bila nuna, Wansajah in Tari pa sta fukali.
Si zajtrkoval? Ohladilo se bo. –Nimam pojma, o čem govoriš.
Vem, vem. Samo pravim, da ni bil kar nekdo.
Malo starejši, ampak ne star.
Bil je mladi voznik. Nismo našli barke njegovega očeta
in bili smo na plaži in potem …
Ne spomnim se.
Blebetaš. Ne vem, kaj naj. Kaj naj naredim?
Vem, samo …
Moje torbe ni več. In enega od mojih čevljev.
In moja obleka za kulturni dom?
Pri Tari je.
Pridi pome, Kol. –Pote moram?
Čez dve uri moram biti v kulturnem domu. Ti tudi.
Mojbog, me sploh poslušaš? Ne vem, kje sem.
Pojdi k Tari po mojo obleko in pridi pome. Ne razumeš?
Ni časa. Naravnost tja bova šla.
Naravnost tja. –Kako naj pridem pote?
Ne vem. Pokliči mamo, naj naju pelje.
Pravkar je prišla iz nočne. Ne bo vozila v …
Čakaj. Kje sploh si?
Kako je ime plaži? –Daj že internet.
Jebi se. –Kaj?
Vidiš kakšen znak? Kako se imenuje plaža?
Tam je ime ulice. Pojdi po zemljevid.
Ulica Allenby. –Allenby?
Allenby, cepec. Pohiti!
Ulica Allenby. A–L–L.
Zebe me. Zmrznila bom.
Allenby je v Reservoirju in Canterburyju in Altoni in Coburgu. Katera je prava?
Katera ima plažo? –Mogoče Altona?
Ampak to je daleč. –Torej je ena od drugih.
Vprašaj nekoga. –Nikogar ni. Ne vpij name.
Gotovo je kdo tam. –Počakaj malo.
Jebemti.
Ne odloži.
Pozabila sem ti oprati perilo.
Končnica v zadnjem letniku šole.
Plešem.
Lepi moj.
V Altoni sem.
Kol, si tam?
V Altoni sem. Pridi pome.
Halo?
Kako naj pridem? –Ne vpij name.
Pokličiva tvojo mamo.
Altona je uro proč. –Da ne bi, Kol Denic.
Ne drzni si, prisežem pri bogu. –Ebony, ura je 7.35.
Obleči se moram. Ti tudi. Nekaj ji bova natvezla.
Če jo pokličeš, ne bom več plesala. V kulturnem domu ali sploh kje.
Kaj pa naj? –Da ne bi, Kol Denic.
Kaj? –Kaj pa naj storiva?
Koga pa ti poznaš? Nisi ravno v pomoč.
Samo tvojo številko vem na pamet. –Saj to ni res.
Gotovo poznaš koga z avtom. –Če ima avto, nima časa.
Itak. Kreten.
Počakaj. Poznam nekoga, ki ima čas.
Koga?
Si še tam? –Bi dal mir, da se zberem?
Že vem. Takole bova.
Poslušaš?
Tari?
Spi.
Njena sestra si. –Ja, Romeo. Spi.
Na. Ti govori.
Ja? –Zdravo. Je Adam doma?
Samo trenutek. –Hvala.
Vidiš? Ni bilo težko. –Mama pozna moj glas.
Mora biti nekdo drug. –Ojla. Adam, ne?
Jaya tu. –Kdo?
Menda sva hodila na srednjo šolo Watsonia.
Ne vem, kaj se dogaja, ampak menda gre za tvojo sestro.
Pri meni je neki gejček. Dala ti ga bom, naj pojasni.
Nisem gej. To nima zveze.
Zdravo. Adam? Nikola tu. Kol.
Bežno sva se srečala na Macbethu z Ebony.
Mami ne reci ničesar. Hlini, da je vse super,
toda tvoja sestra in jaz sva v dreku.
Kam naj grem? Ne vem, kam naj grem.
Katera soba? –Tista.
Tari? –Mojbog.
Tari.
Stari. –Je ta od Ebony?
Njena je. –Stari.
Umiri se, stari. –Kje je obleka?
Ne vem. Umiri se.
Bordo. –Vdihni.
Z resami. –Vse je v redu.
Vidiš kje bordo z resami? –Ne.
To!
Ljubi bog.
Vedno je bil sam.
Izglasovali smo, da bo najbrž miniral šolo.
To je kategorija za glasovanje? Itak.
Tri kolegice so ga skušale pofukati.
Tudi jaz.
Srednja šola Watsonia, stari.
Pičla izbira. Samo to lahko rečem.
Adam? Adam.
Hvala, Jaya. Dolžan sem ti prvorojenca.
Zdravo, jaz sem Kol. Rešil me boš. –Kam naj peljem?
Levo na Grimshawu in …
Mogoče sem ali pa …
Ne vem, ali je to prava smer.
Kaj je? –Ne razberem …
Ne razberem, ali je … Je to Grimshaw?
Po mojem ni prava smer. –Za kaj gre? Povej že.
Kako prideš v Altono
in nazaj do kulturnega doma do 8.45?
Tudi do devetih je v redu. –S helikopterjem.
Mogoče obstaja druga pot. –V eni uri? Če ne bova letela,
bova težko prišla že do Altone, kaj šele nazaj.
Na tvojem mestu bi prestavil plesne vaje. –Niso vaje. Končnica je.
Končnica.
Ustavi. –Kaj ti je?
Oprosti.
Oprosti. Ne smejim se tebi.
Vsaj ne v celoti. Čuden dan imam.
Nič hudega. Dobra glasba.
Argentinska? –Delno. Iz filma je.
Kdaj odletiš? –Jutri ob enih.
Saj res. Ebony je omenila. –Ja.
Še vedno lahko nastopiš na končnici prihodnje leto.
Tvoja sestra gre študirat v Sydney.
Ne bo več tu. –Na študij igre?
Ebony na igralski akademiji? Sva videla isto predstavo?
Se ti zdi, da jo bodo sprejeli?
'Stran, prekleta lisa! Stran!'
Nesramen si. –Če te muči samo to,
da gre Ebony študirat na Narodno igralsko akademijo,
da postane Cate Blanchett, samo malo počakaj.
Samo tobak je. –Kaj drugega bi bilo?
Hočem reči, da ne kadim.
Oprosti. Vem, kaj bi lahko bilo.
Ampak ti si pridkan.
Nič hudega, če si pridkan. Taki v življenju še kam pridejo.
Knjigo, ki jo berem, je napisal Argentinec.
Borges. –Borges?
Kaj? V šolo hodiš z mojo sestro in bereš Borgesa?
Hodil sem z njo v šolo. Nič več. –Tega je že ure.
Maturirala sta. Si že otopel od življenja?
Si. –Utihni.
Borges? Mladič si še. –18 let čez tri tedne.
Kreten. –Tri tedne.
Kaj bo takrat? Silvestrovo? –Prvi januar.
Prvi januar.
Opa, dan apokalipse. –Ja.
Izogibaj se računalnikov. –S steklenico vina bom.
Kaj pa ti? –Najbrž bom s tremi pijanimi strici.
V Sarajevu. –Jezus. Resno?
Bratranec se bo poročil. Od odhoda nismo bili tam.
Te ni strah, da boš umrl? –Pa že.
Če si bom iz dolgčasa prerezal žile.
Rad si dramatičen.
Je to plesni kostum ali si ves čas tak? –Utihni.
Kateri film?
Film?
Srečna skupaj.
Nisem ga videl.
Sprva tega ne bi pričakoval od tebe,
ampak glede na Borgesa,
praznike v Bosni, tvoj globoki dekolte …
Dvigujem roke. Ne grem se več.
Je dober? Film? –Po njem sem hotel v Buenos Aires.
Pogledal ga bom.
Rad imam filme iz držav, kjer nisem bil. –Vas je vojna pregnala sem?
Ja? –Vojna.
Nismo imeli kruha, nismo imeli vode.
Lahko smo pili samo solze.
Si oponašal Drakulo? –Jebi se.
Kreten.
Torej ni bilo zaradi vojne.
Prišli smo leta 1991.
Oče je bil inženir.
Zdaj pa je taksist? –Ne, zdaj je mrtev.
Sranje. –Ja. Ne.
Oprosti. –Ni frke.
Res.
Tega je že pet let.
Zdaj čakam, da umre stric. V njegovi hiši živimo.
Je bolan? –Ne, samo psihič je.
Fino bi bilo, če bi se ga znebili. Ubijem koga zate v zahvalo?
Tujca na vlaku. Še en dober film.
Si pa zjeban. –Čisto malo.
To mi je všeč. Se mi zdi.
Je res film razlog, da hočeš oditi?
Veš, da imam magisterij iz jezikoslovja?
In diplomo iz španščine. –Študiral si v Melbournu, ne?
Torej si bil tudi ti pridkan v srednji šoli?
Ne bi se tako opisal.
Jaya pravi, da si bil samotarski terorist.
Najbrž zaradi tega, ker ljudi nisem pogledal v oči.
Ali pa zaradi tega,
ker sem težko pokazal prijazen izraz na obrazu.
Ali prijateljski. Oziroma nemorilski.
Ali ker sem sprejel stvari, ki sem jih čutil.
V primerjavi s srednjo šolo se lahko veselim študija, ne?
Po srednji šoli z bebci se veseliš ledvičnega kamna.
Moja prva izbira je Univerza v Melbournu. Vedenjske študije.
Dobro ti bo šlo. Bister dečko si.
Tudi jaz sem bil.
Na univerzi so pa nenadoma vsi geniji.
Zakaj si izbral španščino? –Po pravici?
Ljudje iz Južne Amerike. Privlačni so.
Res?
Ja, recimo tista … Kako je ime?
Gisele.
Imaš še kaj drugega? –Ja, zadaj je cela škatla.
Kaj je to?
Stvari iz prejšnjega razmerja.
Pomotoma so končale pri meni. –Je bila iz Francije?
Makedonije. –Je poslušala francosko glasbo?
Pekarno imaš.
Narobe črkovano. Jaz sem K–O–L.
Ebony se je domislila tega. –Romantično.
K–O–L.
Kol.
Joseph K. Uspelo mu je. Klavnico ima.
Kafko bereš?
Seveda ga. Si prebral Grad? –Proces.
Ti je bil všeč? –Ja, veliko mi je dal.
Najljubša knjiga? –Velika pričakovanja.
Tvoja? –Pod ognjenikom.
Nisem prebral. –Ne morem verjeti.
Pričakoval sem predavanje.
Obalna promenada.
Pelji ob plaži in išči ulico Allenby
in telefonsko govorilnico. –Si Jayi obljubil prvorojenca?
K–O–L Kol?
Kaj dobim jaz?
Naslednjih pet.
Bolje, da kar začneš. Dvigni glavo iz knjig.
S to obleko bo šlo hitro. Otroci se bodo kar vrstili.
Zavihal bom rokave.
Upam.
Allenby. –Allenby.
Utihni. Govorilnica.
Je to …? –Mojbog.
Zbudi se, princeska. –Mrtva je.
Poglej jo.
Tvoja bivša iz Makedonije me bo ubila.
Ni panike. Moj bivši te ne bo.
Si se pa obiral.
Ni za kaj, klošarka. Daj mi to.
Vklopi klimo. –Zanjo bi morala poklicati mamo.
Nazaj gremo po tej poti. –Velja.
Bo šlo? –Itak, dajmo.
Kororoit Creek, Geelong, Dynon. –Mala malica.
Super, stari.
Jebeš to.
Lahko gremo na burger? Sestradana sem.
Kol, imaš punco? –Ne.
Ker ti je všeč moja sestra? –Ne.
Huda mačka je, vendar sva bolj prijatelja.
Ja, nisem njegov tip.
Kakšen je tvoj tip? –Ne vem.
Nekdo, ki bere.
Nekdo, ki je prebral Borgesa? –Kaj?
Kafka bo dovolj.
Mojbog, vidva bi bila sanjski par, čudaka piflarska.
Eb. –Kaj?
Skočimo do kulturnega doma? Razglasili bodo zmagovalce. Zdaj enkrat.
Lahko bi šla pokukat. Zaploskat. –Jebemti, prava diva si.
Zamudila sva eno kurčevo tekmovanjce.
Komu mar? Boš jokcal?
V življenju so pomembnejše stvari. Lahko bi malo odrasel.
Lady Macbeth nekoga obtožuje, da je diva?
Resno? –Pofafaj mi ga, homič.
Igralska akademija, pazi se! 'Razženščite me, duhovi gejevski.'
Jebi se, Adam. –'Zvrhajte me vso od nog do glave.'
Resno. –Resno mislim. Nehaj.
'Od nog do glave s krutostjo najhujšo!'
Odlična je bila, ne?
Odlično si odigrala, Ebony. Ponosen sem nate.
'Stran, lisa pedrska. Spravi se z mene!'
Kaj? Ebony!
Ti to resno? Eb!
Kam sploh greš? Eb!
Oprosti. Žal mi je.
Ni ti. Prav imata. –Oprosti.
Odlična igralka si. Vsi tako pravijo.
Ni res. –Pač!
Naslednja Nicole Kidman si. –Za en drek je.
Vem, zanič je. Naslednja Cate Blanchett si.
Niso me sprejeli. –Seveda te bodo.
Ne poslušaš me.
Včeraj sem dobila odgovor. Niso me sprejeli.
Jebeš akademijo. Jebeš jih.
Pizde so in motijo se.
Jebeš Cate Blanchett. Veliko boljša si.
Rad te imam. –Cepec.
Pridi v avto.
Jebeni avto, jebeni Adam, jebeni …
S Kolom sva bila živčna, zato sva šla na pijačo, da se pomiriva.
Mama, ne vem, kaj se je nato zgodilo. Zaspala sva in preslišala budilko.
Vem, vem. Za božjo voljo!
Nikoli mi ne verjameš. Zakaj sem mislila, da mi boš tokrat?
Ja, nekaj sva spila, ker sva imela tremo.
Ker je končnica.
Ja, zaspala sva. Ne vem, kaj je bilo potem.
Zjutraj naju je zgrabila panika, prisežem.
Počakaj.
Zmešana si in ne prenesem tega. Ne grem se tega.
Kaj je Fay rekla? –Pelji.
Od kdaj je Greensborough poln belcev? –Jezus.
Kajne?
Še ti pokliči svojo mamo glede plesa.
Itak ne bi prišla. –Škoda, da ti ne stoji ob strani.
Tri službe ima.
Nismo kot ljudje, ki jih ima rada. Rekel bi, da me podpira.
53. –To smo mi.
Donegal.
Adam Donegal.
Stari, me ne prepoznaš? –Travis Mellor.
Kje se skrivaš? –Jaz?
Tvoj brat. Ampak zdravo.
Jaz sem Mellor. –Ebony.
Nisem te prepoznal. –Itak, da ne. Zdaj imam mišice.
Lepo. Ne zaradi tega.
Prideš pozneje? –Kam?
Na Boon–Dogov 21. rojstni dan. –Boon–Dogov?
Kaj je Boon–Dog? –'Kaj je Boon–Dog?'
Glej ga. Na isti šoli sva bila, zdaj pa je predober za nas.
Vsi hočemo pozabiti srednjo šolo Watsonia.
Živa resnica. Mogoče poznaš Boonovo sestro.
Zaročenko. Coral? –Coral Birch?
Ja, žurka je pri njima. Pridite. –Pa bi res lahko.
Na hribu za Tari živi. Takoj za videoteko, ne?
Ja, za videoteko. –Mojbog, dajmo.
Je žur tematski? –'Pofuklji in vlačuge.'
Ne vem. Niso ravno domiselni.
Kar tako oblečeni pridite. –Superca.
Se vidimo zvečer. –Na žurki, velja.
Se vidiva, Donegal. –Se vidimo.
Adijo. –Hudo, stari.
Na žurki.
Coral Birch je prasica, ampak na žurko gremo.
Ti ne.
Povabil me je. –No, jaz ne grem.
'Ne grem. Jaz sem Adam, zguba.' –Rad te imam.
Pridita.
Pojdi.
Zdravo.
Fay, ojla. Kako si?
V jedilnico, takoj. –Lepo te je videti.
Veš, kako se mučim za vse tole? Se sploh zavedaš?
Ne vem, kaj sem spet naredila. –Ponočuješ s fanti.
S Kolom sem bila. Ne spada med fante.
Veš, kako se mučim za nas?
Tudi jaz prispevam. Žališ me.
Prišla sem v kulturni dom. Rekli so, da nisi tam.
Kaj naj si mislim? –Bila sem s Kolom!
Razkurila me boš. –Vso noč?
Znorela bom. Bi mi že nehala viseti za vratom?
Oprosti, ne morem verjeti …
To počneš ves čas. –Nisem taka.
Sem v hišnem priporu? –Plesni tečaj sem drago plačala.
Nisem jaz kriva.
Oprosti.
Sestra hoče svojo sobo.
Sranje. Oprosti. –Ni frke.
Si lačen?
Koliko je ura? –Čas je za večerjo.
Potreboval boš drugo majico.
Kaj? Kaj se dogaja?
Moja poslovilna večerja.
Pridi.
Si dobro? –Ja, dobro sem.
Obleci tole. In tole.
Kdo je to? –Tori Amos.
Ena tistih gejevskih div?
Ne, moške poriva.
Mislil sem v smislu
Madonne, Barbre Streisand in podobnih.
Tori Amos niti približno ni Barbra Streisand.
Oprosti. –Nič hudega.
Samo toliko, da veš …
Nimam predsodkov.
Nič ni narobe, če si gej.
Kaj?
Nič.
Je na Napsterju?
S katerega albuma je?
Z male plošče je.
Kul.
Na.
Majice, ki jih ne potrebujem.
Hvala.
Pridi.
Številka 23. Še malo naprej.
Kdaj si odpeljal kasete? –Ko si spal kot Trnuljčica.
Obdrži jo. Goran je ne bo pogrešal.
Bil je Goran?
Arhitekt je bil.
Ampak ja, Goran.
Moj bratranec je Goran. –Res?
Je Makedonec? –Srb. Jaz sem troje.
Srb, Bosanec in Jugoslovan. –Jugoslovan.
Kako to sploh gre?
Svojo politično preobrazbo naj pojasnim v 45 sekundah?
Preobrazbo!
Preobrazbo. Pobiraš fine besede iz slovarja
in jih vadiš pred ogledalom? Ja, pa jih. Kajne?
Preobrazba.
Prav.
Gospod Nikola Denić.
Enkratno je bilo. Vesel sem, da sva se spoznala.
Imaš e-pošto ali kaj podobnega?
Naslov je zakaj.Adam.ne.bere@hotmail.
Ebony ti bo poslala naslov.
Kamor grem, ne bo interneta.
Prav.
No …
Zelo lepo te je bilo spoznati.
Vsaj mislim tako. Oziroma vem. Prepričan sem.
In želim ti varen
in kulski doktorski študij.
Dobro. –Ja.
Adijo.
Kolja je prišel.
Pridi, sinko.
Vzemi rogljičke. –V restavraciji sem jedel.
Ravno pravi čas za nogomet.
To ga ne zanima. Že kot otrok je ždel
med knjigami in slikanicami.
Takrat je bil otrok. Zdaj je odrasel moški.
Previdna bodi. Vemo, kam vodi preveč knjig.
Povej to moji kobili zgoraj. –Pusti ga na miru.
Lepo smo se načičkali. Poziramo, kaj? Poziramo.
Lani pozimi smo tudi mi šli v restavracijo.
Je bilo lepo? –Srednje.
Moška kri potrebuje nogomet. –Zanj je jasno, da ga potrebuje.
Prisedi. –Takoj pridem.
Tole bom vzel.
Si ti kupil to majico? –Dolga zgodba.
Sta zmagala na plesu?
Kaj je? –Ebony.
Kaj je zdaj? –Hvala kurcu, nisi v postelji.
Pri Coral sem. Pridi.
Kaj? –Spizdi.
Kaj? Nisi v hišnem priporu? –Ven sem šla. Kaj mi morejo?
Se vidiva.
Coral, nekdo je bruhal pred vrati.
Coral, zdravo.
Ojla.
Skupaj sva bila pri gospodinjstvu. Ebonyjin prijatelj sem.
Je Eb tu?
Glej ga, kekca. Dolgo si se obiral.
Tari je videla lepotca. Tu je, zato sem ga iskala.
No, tu sem. –Ne, belec je.
Ja, saj. –Avstralec je.
Torej ni Nikaragovec. –Poiščiva ga, Kolly.
Kako si jo pocvirnala iz hiše? –Adam me je kril.
Skidajte se. Hvala.
Če je Tari videla tipa, za katerega mislim, da ga je,
bo to dogodek leta. –Mislim, da bom odšel.
Mojbog, tam je.
Kdo je to? –Živčna sem. Mojbog.
Ojla. –Oj, Eb.
To je Brayden. –Zdravo.
Jaz sem Ebony. –Me veseli.
Prinesel sem ti pijačo.
Smo te videli pri Samari? –V zadnjem tednu šole.
Takrat nisem vedela zase. –Kot tamagoči je. Si ga ubila?
Grozna je bila. Prav živalska.
Frajer je prišel. Pridi. –Mojbog.
Pridi sem. –Ne me basat.
Prišel si. Objela te bom.
Ljubi bog, objemi me. Daj no.
Objela te bom na daljavo.
To bom storila. Takole.
Nisem vedel, da sta prijatelja. –Kreten se obnaša, kot da nisva,
čeprav sva kot fant in punca. Tvoja punca sem.
Samo zafrkavaš me. –Ne vem, o čem bluziš.
Prav, prav. Mojbog. –Lepa majica. Pristaja ti.
Veš, kaj hočem videti? Tega tipa, ko je zadet.
Ne. –Ja, pa moram.
Loredana, zmigaj se. Prinesi mu bong.
Hitro, hitro, kriza je.
Ne dotikaj se me s temi čevlji. –Živčni smo, prav.
Ne zbij me, Adam. –V redu je.
Kaj sploh počneš tu?
Že gremo. Odlično.
To je dobro za um, ker te sprosti.
Kako to gre? –'Kako to gre?'
Faca si.
A res? –Ja, najboljša.
Najboljša? –Srčkan je.
To bo dobro za njegov um, pozornost in počutje.
Dajmo, Kol. –Inhaliraj.
Po mojem še ni poljubil punce. –Ja, nikoli.
Si dobro?
Zelo dramatično. –Nima učinka.
Oprosti, trava nima učinka?
Kakšna se ti zdi Coral?
Kdo je to? –Je ne poznaš?
Prasica na kvadrat, ampak prijazna. –Aha.
Všeč bi ti bila. –Kaj pa vem. Zveni grozna.
Ogabno. –Oprosti.
Jebemti. –Coral.
Oprosti. –Kreten zarukani.
Je …
Je Adam tu?
Me zafrkavaš?
Ebonyjin brat.
Poberi se iz moje hiše. –Ja, kar povej mu.
Spokaj nazaj v Češkosuvlaško.
Kaj buljiš, klepec? Naj grem po zaročenca?
Z veseljem bi ti razbil ksiht.
Jebeni homič.
Za hip te pustim samega … Kaj počneš?
Prisedi.
Šel sem odtočit in izginil si. Si dobro? –Ja.
Huda žurka, kaj?
Se šališ?
Ne bi vedel. Pa že.
23.
Kje je Ebony?
Najbrž se sprašuje, kje si.
Naredi mi uslugo.
Odpikaj mojo sestro. Čim prej.
Nisem hudoben do tebe, prav?
Boljše prijatelje si zaslužiš.
Tak fant? Veliko boljše.
Rad jo imam.
Ne v smislu ljubezni, seveda.
Kot prijatelj.
Sranje.
Vem, včasih je nemogoča, toda globoko v duši …
Nocoj me je najbrž poklicala, da se mi opraviči.
Jaz sem rekel, naj te pokliče.
Nimam drugih …
Veliko drugih prijateljev.
Ne povej ji tega.
Oprosti.
Najbrž hočeš domov spat.
Malo se bom zapeljal.
Smem s tabo?
Tvoja sestra mi ni povedala glede tebe.
Česa?
Da sem jezikoslovec? –Ne, da si …
Saj veš.
Sodomit?
Nisi skrival?
V srednji šoli? –Na Watsonii?
Se zafrkavaš?
Ste v zadnjih letih imeli koga, ki je bil odkrito gej?
Ne. –Torej so bili vsi hetero.
Koliko? 900 dijakov?
Vsi zgledni heteroseksualci?
Vsi do zadnjega?
Takrat sem se zlagal.
Glede Kafke.
Proces sem res prebral.
Komaj sem ga razumel.
Kaj pa Borges?
Trudim se.
Večinoma ne vem, kaj se dogaja.
Kaj pa Balkan?
Se je mama rodila v Altoni?
Tisto o Balkanu je vse res. Žal.
Je še kaj?
O čemer si mogoče lagal?
Počakaj. Nehaj.
Sranje.
Oprosti. Žal mi je.
Oprosti. –Nič hudega.
Dobro sem.
Lahko mi znova pride.
Saj ti bo.
Prišel si v moje življenje.
Kako dolgo traja tvoj študij?
Oprosti. Trapasto vprašanje.
Ni trapasto. Niti najmanj.
Te lahko spremim do vrat?
Moj stric. In drugo.
Ni treba pojasnjevati.
Jebeš to sranje.
Obljubi, da bom spoznal koga.
Prav?
Ti čudoviti fant.
Počasi.
Neverjetno, da sva prišla istočasno.
Pred nekaj tedni ne bi verjel,
toda zaradi izbruha ognjenika na Islandiji so možnosti velike.
Kolikokrat so odpovedali let? –Dvakrat. Pa tvojega?
Najprej je zamujal za 22 ur, nato za 26 ur
in na koncu za 42 ur. –Torej si imel srečo.
Tudi zaudarjam tako. –Opazil sem.
Mojbog.
Melbourne, kaj?
Ga ne pogrešaš? –Ne.
Vendar je dom. Žal.
Kot otrok sem bil prepričan, da bom prepotoval svet.
Se podal na pustolovščine in spoznal neverjetne ljudi.
Se zaštekal z njimi.
Sranje. Oprosti.
Kaj? –Komaj štiri minute je, kar sva sedla,
in Nikola že tarna o smislu življenja.
Zaradi tega si tako super.
Lepo, da se nisi spremenil.
Vse drugo se je.
Zdaj sem zagrenjen starec. –Nehaj že.
V soboto mi je neki mlad gej rekel, da sem star kot mumija. Jebemti.
Mumija? –Očitno sem.
Nisem hotel omeniti,
ampak na letališču sem pomislil prav to.
Nehajva o tem, strela.
Kako si ti? Še vedno v Buenos Airesu?
Vem samo, da si eden tistih važičev, ki niso na Facebooku ali Twitterju.
V Gvatemali sem. –Jasno.
Pri dobrodelni organizaciji.
Zaradi ognjenika ni letov iz Gvatemale? –Priletel sem iz Švice.
Na konferenci sem bil. –Hudo.
Dali so nas v zimsko letovišče za 3000 dolarjev na noč,
da smo razpravljali o odpravi revščine.
Ste jo odpravili? –Ja, ni je več.
Pajade. –Ja.
Ti zaudarjaš od poleta, jaz pa od Švice.
In ti? Kako se preživljaš?
Raziskave za zdravstveni sistem na Univerzi v Bristolu.
Anglija.
Kaj?
Zakaj si še prijatelj z mojo sestro?
Pravzaprav nisem.
Že pet ali šest let nisva govorila.
Toda letel si 37 ur skozi ognjeniški pepel.
Za Ebony. –Hja …
Še drugi so, ki jih že dolgo nisem videl. Izkoristil sem priložnost.
Boš pri mami?
Zdaj je v Bendigu z mojim bratom.
Tam ima službo in novorojenčka. –Lepo.
Z vsem, kar sodi zraven. Obiskal ju bom. Čez nekaj dni.
Boš do takrat pri stricu? –Za božjo voljo, ne.
Njegovi ne govorijo več z mano. Niti z mamo ne.
Zakaj ne? –Izvedeli so, da porivam fante.
Nesprejemljivo.
Kje torej boš? –V hotelu Bundoora Parc.
Ne bi bilo treba. –Blizu dogodka je.
Kdo se še poroči v cerkvi?
Kdo se še poroči?
Saj boš prišel pozdravit, ne? Nato te bom peljal v hotel.
Kaj?
Samo v napoto bom. –Ne, ne, ne. Niti najmanj.
Z mano greš.
Dobrodošla. Kar naprej. –Vsi ste doma. Krasno.
Ne morem verjeti. –Fanta, kako sta?
Kako si? –Pridi sem.
Mišice si pridobil.
Na SkyBusu mi gre na bruhanje.
Tako. –Lepa je.
Jaz sem Rhiannon. –Nikola.
Bristol? Kje je že to?
Tu sem odraščal. Rodni kraj je ostal v meni.
Ne bi mogla živeti zunaj Avstralije. Kaj pa vem.
Na čevlju imaš listek.
Adam, nocoj bova plesala. –Ne plešem.
Z mano boš. –Ne, ne, ne. Kol rad pleše.
Mogoče po nekaj pijačah. –Midva bova plesala.
Lepo, da si poklical po toliko letih. Oprosti, bila sem na Baliju.
Tisto? Nerodno mi je bilo. Zamešal sem časovne pasove.
Zaskrbelo me je.
Mama je rekla, da te moram povabiti na poroko.
Oprosti, Fay.
Dobra zamisel. –Spomnila sem se,
ko smo prišli ponj na plesni tečaj.
Ko smo prišli, je že 10 minut zmrzoval zunaj.
Srčkano. –Ste nocoj vsi geji?
Del mene upa, da ste. –Resno, Rhiannon? Vino?
Odloži ga. –Zdaj se te spomnim.
Kol Denic. –Tudi jaz se spomnim tebe, Coral Birch.
Zdaj sem Davidovich. –Vzela si Srba?
O, ja. –Živevi.
Se reče živevi? –Odloži vino, Rhiannon.
Zelo blizu. –Živevi. Živevi.
Odložite kozarce, medtem ko se urejamo.
Kaj pa ti? Se boš kdaj poročil?
Počakati moram, da bo dovoljeno.
Adam ni čakal. Kar poročil se je.
Res? –Ja. V New Yorku, ne?
Toronto. Mož je Kanadčan.
Ni Američan. –Kaj takega. Super.
Matt mi mogel priti? –Na poslovnem potovanju je.
Nisem vedela.
Bo na poroko prišla tudi tista punca? Tari?
Le kdo bi povabil njo?
Živeči. –Jezus, Rhiannon, rekla sem …
Samo majica je. –Lepo sem ti rekla.
Na belih čevljih ima rdeče vino. –Preobleci se v Ebonyjini sobi.
Nazdravila sem. Samo živevi.
Pridi. Za znoret. –Kolly, oprosti.
Nič hudega ni. –Opravičujem se zanjo.
Se spomniš, katera je njena? –Ja.
Premakni, kar bo v napoto.
Nočem stresa, sicer bom znorela.
Mehurčke bomo pili. –Prav.
Obstaja razlika med fotografijo in črtami na mojem obrazu…
Odšel bom v hotel in malo zadremal.
Po ključe grem. –Ni treba, poklical sem taksi.
Kaj? –Poklical sem taksi.
Odpovej ga. Peljal te bom. –Komaj čakam, da se vidimo tam.
Boš kmalu nared? –Ne.
Jaz, Jacob Curtis Stewart …
Vzamem tebe, Ebony Katrina Donegal …
Vzamem Ebony Katrino Donegal …
Medeni tedni na Baliju. Čudovito. V božanskem letovišču bosta.
Sploh ne bosta šla iz bazena. –Kar z njima bi šla.
Ja in ne. Saj veš.
Boš pozneje zaplesala? –Seveda.
Zdravo.
Jenny. –Nikola.
Danes zjutraj si prišel? Resno?
Pravi cepec sem. Tu sem bil pred tremi meseci.
Če bi vedel za poroko, bi počakal.
Poleti so me spravili na boben. –Vendar si prišel. Za Ebony.
Mislila sem, da tu sedijo tretjerazredni gosti,
toda vidva sta si gotovo blizu. –Ja.
Moja otroka. To je Bentley. On je starejši, ker je višji.
To je Shaquira.
Čudovita je. –Hvala.
Najmlajši otrok in punčka.
Zobozdravnik bo. Rad reže.
Se ti zdita podobna Libanoncem? –Ja.
Prosim te lepo. Homičev fant je.
Kol, sekaš. –Mojbog.
Naredite mi uslugo. Jebite se.
Poročni ples je bil v redu, ampak tole je bilo neverjetno.
Geji so najboljši plesalci.
Videla sem dokumentarec o polarnih medvedih in …
Mar ni čudovita?
Hvala.
Resno?
Kako sta se spoznala?
V službi.
Pred koliko leti?
Petimi.
Si srečen?
Trapasto vprašanje.
Stvar je v tem, da sem prava ničla.
Ne govori tega.
Je že v redu. Res sem.
Sem.
Kajti zame
se je življenje skrčilo
v to eno samo čustvo.
Včasih …
Pogosto pomislim …
Pomislim …
'Jebemti.
Veliko srečo imam.'
Kajne?
Kateri drugi fant v Watsonii je še doživel to čustvo?
Zdaj poznam fante.
Spoznal sem jih.
Ne poznajo tega čustva.
Samo jaz ga.
Samo jaz.
Srečnež.
Vsak dan v vsakem tednu
in vsakem mesecu pomislim:
'Srečnež.'
Da sem to doživel.
Kje imaš ključ?
Nočem fukati.
Jaz tudi ne.
Kaj bi rad?
Rad bi te objel.
Moj čudoviti fant.
Prevod: Matej Frece
Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Infire