Danser du lige så godt, som du går klædt?
Det kan du finde ud af.
- Kan du lave møllen? - Behøver du spørge?
- Ved du ikke, hvem jeg er? - Nej.
Men jeg vil gerne vide det.
Gid du var kommet for at gribe mit hjerte
og ikke blot for at pågribe mig, agent Argylle.
Så kom du alligevel ikke først til mølle.
Noget, du vil sige?
- Får jeg lidt hjælp, Keira? - Hvem er Keira?
Pigen, som ikke blev en ny Steve Jobs, fordi hun skulle redde hans røv.
Selv tak.
GRÆKENLAND
- Skal du med? - Legrange vidste, hvem jeg var.
Så lad os komme væk herfra.
Keira!
- Keira er ramt. - Vi sender hjælp.
Du fortsætter missionen, Argylle.
- Nej, jeg kan redde hende. - Det gør lægerne. Pas dit arbejde.
Det er en ordre.
Wyatt, hun slap fra mig.
Hvad er status hos dig?
Jeg nyder en dejlig kop græsk kaffe.
Så skal du skynde dig. Hun nærmer sig din position.
Slap nu af.
Dårligt nyt. Det her er den eneste vej væk fra øen.
Den gode nyhed?
De laver en fænomenal karydopita.
Jeg håber, den smager.
Det bliver dit sidste måltid, hvis du ikke siger, hvem der sladrede.
Hvem?
Hvis du ikke svarer, får du samme temperatur som min kaffe.
- Takket være dig er den iskold. - Telefon.
Vi to er slet ikke så forskellige.
- Du er terrorist. - Og hvad, agent Argylle, er du så?
Argylle.
VÆR PÅ VAGT, LEGRANGE. NY ORDRE FØLGER.
Vær forberedt, Legrange.
Agent Argylle er på vej hen, hvor du befinder dig.
Vi tjener åbenbart samme herre.
Argylle, Wyatt. Afslut missionen, og kom til basen.
Argylle.
- Sluk forbindelsen. - Tænk klart.
Brug hovedet. Du skal ikke tro et ord af, hvad hun...
Nu er vi alene.
Direktoratet kommer efter os.
Så vi går under jorden.
Fuldstændig.
"'Vi stoler på hinanden og ingen andre.'
'Forstår du det?'
'Fra nu af er det en helt ny situation, ' advarede Argylle.
Han vidste, at der ikke var nogen vej tilbage.
At intet nogensinde ville blive det samme igen."
Elly Conway, mine damer og herrer.
ARGYLLE BIND 4 BOGRECEPTION
Tak skal I have. Okay, vi tager nogle spørgsmål.
Ja?
- Hej, Elly. - Hej.
Jeg drømmer selv om at blive forfatter, men jeg har aldrig tid.
Har du nogen gode råd?
Jeg ved godt, hvor svært det kan være.
Da jeg var servitrice, havde jeg meget lange arbejdsdage.
Jeg havde aldrig tid til rigtig at få skrevet før...
...skøjteulykken, som jeg har talt om.
Jeg tror, at når den slags sker, indser vi, at i morgen ikke er givet.
Og at hvis vi ikke kan finde tid,
så må vi tage os tid til at gøre de ting, som er vigtige for os.
Da jeg gjorde det, kom alle personerne og historierne og idéerne,
som havde været fanget i mit hoved i så mange år, endelig ud på papiret.
Vi tager et spørgsmål mere. Ja?
- Goddag. - Goddag.
Du er jo den spionforfatter, de rigtige spioner læser.
Du har forudsagt geopolitiske begivenheder.
Fleming, Forsyth, le Carré.
De havde samme færdighed og viste sig at være ægte spioner. Så...
Er du også spion?
Hvordan gør du?
Gid jeg var.
Det ville gøre alting meget nemmere, men nej.
Hvor kedeligt det end lyder, er hemmeligheden bare masser af research.
Men det er jo netop, hvad jeg ville sige, hvis jeg var en ægte spion...
Godt, næste spørgsmål. Ja, den unge dame der?
Hvornår får vi femte bind?
Tja... Førend I tror.
Meget spændende. Ja, herren i den grå hættetrøje.
Undskyld, hvis det lyder lidt direkte, men jeg får nok aldrig chancen igen,
så har du nogen planer i aften?
Jeg er meget smigret.
Men i aften har jeg faktisk en fræk date.
Ja. Endnu en fræk date.
Er du klar?
Mor skal arbejde.
Den stjålne masterfil...
...indeholdt rigeligt med beviser... til at fælde Direktoratet.
Skønt hackerens pris var høj,
vidste Argylle, at den var sin pris værd i guld.
Halvdelen nu, halvdelen efter.
Som aftalt.
Denne telefon er nøglen til masterfilen.
Tag til London.
Der modtager du et opkald på den telefon fra min arbejdsgiver,
verdens bedste hacker.
Endelig var det magiske våben inden for rækkevidde.
Det, som ville fælde Direktoratet...
...én gang for alle.
Slut.
Bind fem er færdigt. Skål, Argylle.
Godmorgen, mor.
- Fik du min e-mail i aftes? - Ja, jeg har læst den.
- I nat? Det hele? - Jeg er din mor. Selvfølgelig.
Jeg tog to Adderall og kunne ikke lægge den fra mig.
Den er fantastisk. Du har gjort det igen, min engel.
Sikke en lettelse. Jeg har tænkt og grublet og stresset over den.
Godt, du kan lide den.
- Nu kan forlaget få den og... - Ja, altså...
Åh nej.
Hvad?
Ikke noget. Bogen er fænomenal, min skat, men...
- Du synes ikke, den er klar. - Åh, Elly... Det er slutningen.
Jeg sad hele ude på kanten af toilettet.
Argylle er tæt på at have masterfilen og vinde over de onde,
og så er det store tvist, at den er i London.
Hvad? Nej nej.
- Får han filen eller ej? Hvad sker der? - Det er en cliffhanger.
Elly, det er en fuser. Det kan du ikke gøre mod læserne.
Skal jeg ikke flyve over på fredag? Vi kan bruge weekenden.
Brainstorme, trylle lidt? Vi finder ud af det.
Fredag er fint. Så piller jeg lidt ved den imens.
Den historie skal køres hjem.
Jeg tror, du er nødt til at skrive et lille bitte kapitel mere.
Det bliver sjovt.
Hej hej.
Hørte du det?
Ét kapitel mere.
Frøken Li.
Næste fly til London afgår først i morgen.
Eftersom jeg har lidt tid at slå ihjel,
- tænkte jeg... - Hvad tænkte du?
At jeg ville blive? Og se fyrværkeriet med dig?
Jeg skal give dig fyrværkeri.
Nej.
Det var dårligt.
Vildt dårligt.
Slet.
Det kan du gøre bedre. Kom nu, Elly.
- Hele tonen... - Den er bare... helt forkert.
Okay.
"Det, jeg ville have sagt, frøken Li, var..."
Det, jeg ville have sagt, var...
"Var..."
- Jeg har... - Ingen idéer.
Hvad med dig, Alfie?
Nogen idéer?
Et eller andet?
- Hej, mor. - Hej. Jeg ville høre, om du er okay.
Du bliver jo så nemt stresset.
Billetter, tak.
Vent, Elly. Er du i et tog?
Surprise.
- Jeg kommer til byen og besøger jer. - Din far bliver glad for at se dig.
Og søde, lille Alfie.
Vi kan gå ud at spise. Måske møder du endda en, mens du er her.
Selvom det lyder fristende, mor, så er jeg i et fast forhold.
Er du det?
- Med hvem? - Et fast forhold med mit arbejde.
Med Argylle.
Det er så sørgeligt, Elly.
Hvad nytter al den succes uden en at nyde den med?
Der er en grund til, jeg skriver om spioner og ikke kærlighed.
Det er mindre kompliceret.
- Er det så kompliceret at forelske sig? - Jeg ringer, når jeg er der.
Jeg elsker dig. Hej.
Hej.
Undskyld. Er den plads optaget?
Er den plads...
Ja. Ja, det er den desværre.
Det var en skam.
Undskyld, den plads er optaget.
Han rejste sig, men der var en mand... der sidder der.
Hvis han kommer tilbage, går jeg.
Hold da op! Der er en kat! En kat skal være i en hat, ikke en rygsæk.
Der kan man se. Hvad laver du, pelsmonster? Vildt nok.
Jeg elsker katte. Hvad hedder den?
- Undskyld. - Alfie.
Lille Alfie. Åh ja.
- Får den ilt nok? - Ja, selvfølgelig.
Jeg skal nok lade dig være. Det foretrækker du.
Har du læst den her?
- Ja. - Ja?
Okay.
Jeg har forstået.
Vent lidt...
Undskyld.
Gud, er du... Er det...
Du er sgu da Elly Conway. Vildt nok!
Hold da op! Jeg er kæmpe fan, og den her er den allerbedste.
Det er ikke bare noget, jeg siger. Hvordan gør du? Du spytter dem bare ud.
Når man brænder for det, man laver...
Så arbejder man aldrig en eneste dag. Så sandt som det er sagt.
- Vi er begge to heldige på den måde. - Nå, hvad laver du da?
Spionage.
Javel.
"Jo bedre spion, jo større løgn."
Den er fræk.
Troede du ikke, en spion så sådan ud?
Ja, det er faktisk den eneste fejl, der er i dine bøger.
En fotomodel i skræddersyet Nehru-jakke med en åndssvag frisure
skiller sig ud i et tog, i modsætning til alle andre her i vognen.
Dem lægger du ikke mærke til.
Er du her stadig?
Er du okay?
Jeg har det fint.
Jeg mente altså, at jeg er fan.
Men den næste fan, du møder, kommer ikke for at få en selfie.
Han er en af dem.
Det lyder måske utroligt, men når jeg brækker hans håndled...
...og hans pistol lander i dit skød, stoler du måske på mig...
...og accepterer to vigtige realiteter.
Første realitet: Du er i alvorlig fare.
- Anden realitet... - Når jeg siger til,
vil det være en fordel for dig at holde rigtig godt fast om mig.
Så fast, som du aldrig har holdt om nogen før.
Er du med? Fik du fat i det?
Undskyld, frøken Conway...
Vil du signere min bog?
- Skal vi virkelig lege den leg? - Ja.
Har du en kuglepen?
- Det er pinligt. - Ja, her.
Er du klar?
Jeg elsker den bog.
Jeg talte sandt.
Hvem er nu skør?
Ikke en ægte fan. Rolig. Jeg har alt under kontrol.
Alt er under kontrol.
Hvad sker der?
- Er du okay? - Ja.
Næh, det var pænt af dig. Tak.
Se selv. Jeg giver dig pistolen, og du giver mig den tilbage.
Det var den tillid, vi talte om. To fremmede i et tog. Og se os nu.
Kom. Er det ikke sjovt?
Vent lidt. Nej nej nej...
Elly, det må du ikke.
Elly!
Det er ægte skæg, narrøv!
Hallo!
- Er du okay? - Nej!
Jeg skal nok klare det.
Det bliver måske en svær...
Okay.
Så er det nu, du skal holde om mig. Følg efter mig. Kom.
- Kig på mig. Følg efter mig. - Okay.
- Hej! - Nej. Ond. Meget ond.
Kom nu!
- Er han din type? - Skrid, Romeo.
Nej!
Stop!
Nej, vent! I må ikke skyde!
Jeg kender ikke den mand. Jeg er ikke indblandet.
Wilde, jeg skyder jer begge to.
- Elly? - Hvad?
Så er det nu.
Hold godt fast! Nyd turen!
Ja!
Hvad?
Godt, du er vågen.
Rolig. Det er bare mig.
Kan du huske ham fra toget? Kung-fu? Fuldskæg?
- Jeg har barberet mig. Ham fra toget... - Ja, jeg kan godt kende dig.
Undskyld, jeg er uhøflig. Det beklager jeg.
Jeg har ikke præsenteret mig. Mit navn er Aidan Wilde.
- Nej! Bliv der. - Okay, slap af.
Hvor er min kat?
Alfie er ude i køkkenet. Han spiser kviksølvfri tun.
Ligesom mor giver ham.
Han har det fint. Det har du ikke. Du er i alvorlig knibe.
Du...
Har du kameraer i mit hus?
Du er ikke spion. Du er pervers.
Nej, ikke pervers. Jeg er spion. Det er mit arbejde.
- Det er skurkenes feed, vi ser. - Men... hvem er de mennesker?
Prøv at se ham der.
Kan du huske ham fra toget? Han hedder Carlos.
Han arbejder for Divisionen,
virkelighedens udgave af de onde spioner i dine bøger.
Og den store kanon, han hedder direktør Ritter.
Behøver jeg minde dig om, hvad der står på spil her?
Hvad der sker, hvis det forræderiske svin, der udgiver sig for at være agent,
får fat i vores masterfil, før vi gør?
Jeg finder hende. Det lover jeg.
Vicedirektør, bliver det, ligesom dengang du lovede mig,
at Wilde ikke ville komme i nærheden af hende?
- Vi kan stadig styre det. - Jeg fyldes med tiltro.
Det forstår jeg ikke. Hvorfor går Divisionen op i mig?
Fordi du kan spå, for fanden.
Hold nu op.
Det er da oplagt med en hemmelig efterretningstjeneste, ingen kender til.
Det er sgu ikke oplagt, at de er blevet onde. Ja.
Du har skrevet en historie, der foregår lige nu. Femte bind.
- Har du læst femte bind? - Ja da. Det har skurkene også.
Har Divisionen læst femte bind?
Divisionen ser alt, hvad du skriver.
Men det nye manuskript sparkede til en hvepserede.
Derfor vil Divisionen finde dig, og de slipper dig aldrig, eller værre.
Meget, meget værre.
Clementine...
...du er min eneste trøst.
Vidste du, at Clementine tilhørte min bedstefar?
Ja.
Opkaldt efter hans mor. Uha...
Han var en meget streng mand.
Men altid rimelig.
Han havde en regel.
Han slog kun ihjel, hvis det var strengt nødvendigt.
For at skaffe mad. Eller for at besejre en fjende.
Eller for at bortskaffe en uduelig idiot.
Der blev begået fejl. Det sker ikke igen.
Nej, det ved jeg godt.
Det er jeg helt sikker på.
- Det sker ikke. - Jo. I allerhøjeste grad.
Men hvis du vil ud af det, kan jeg hjælpe dig.
Jeg er en af de gode. Men først skal du hjælpe mig.
- Hvad er det, jeg skal? - Det fortæller jeg på turen.
For helvede, katte!
- Katten skulle bare med. - Du sagde, du elskede katte.
- Har du et lommetørklæde? - Er du allergisk eller hvad?
Det er lige meget.
Du løj. Du løj om at kunne lide katte. Hvordan kan jeg nu stole på dig?
Jeg er spion. Spioner lyver. Det hører med til jobbet.
- At lyve og at dræbe folk. - Det beroliger mig meget.
Vil du have sandheden at vide?
Det, du skrev, skete i virkeligheden. Men ikke for Argylle. For mig.
Jeg fandt hackeren.
En dum skid ved navn Bakunin, der skulle stjæle Divisionens masterfil.
Ja, jeg har en masse snavs på dem. Alle dem, du bad om. Ritter, Carlos.
Jeg har beviser på bombeangreb, valgsvindel, radioaktiv forgiftning.
De får Darth Vader til at ligne Mary Poppins.
Jeg lægger din dyrebare masterfil på en usb-nøgle.
Divisionen vil nok betale meget mere for at beholde den.
Så prisen er lige tredoblet.
- Har vi stadig en aftale? - Ja, okay, vi har en aftale.
Det tænkte jeg nok.
Spasibo.
Masterfilen var mit magiske våben mod Divisionen. Beviserne, der afslørede dem.
Jeg tog til London for at møde Bakunin, men svinet kom ikke.
Så nu kæmper skurkene og jeg om at finde ham først.
Og vi tror, at din fantastiske forestillingsevne er nøglen.
Så hvor er han?
Det kan du ikke forvente, at jeg kender svaret på.
Hvorfor ikke? Hvad sker der i næste kapitel?
Det, du beder mig om, kræver flere måneders research. Flere år.
Jeg skal læse, interviewe folk, huske kort, lære en by at kende.
Jeg har aldrig været i London.
Fedt. Så begynder vi der. Ja.
Jeg flyver ikke. Der er en grund til, vi mødtes på et tog.
Risikoen for, at du dør i et flystyrt er én ud af 11 millioner.
Risikoen, hvis Divisionen finder dig, er noget højere. Det fly er din bedste ven.
- Hvad siger du? - Jeg kan ikke.
Træk vejret. Sammen med mig.
Lækkert.
- Mere champagne? - Jeg burde ikke. Okay, du tvinger mig.
Blæret fly, ikke?
- Jeg har aldrig været i et fly. - Fed måde at få taget den mødom på.
Hvis du forstår...
Det er kaptajnen. Spænd venligst sikkerhedsbæltet.
Som om det hjælper, hvis vi styrter ned.
Er du okay?
Det er en bankeøvelse. Det skal dæmpe min stressreaktion.
Sådan gør jægersoldater.
- Åh gud. - Har du prøvet alkohol?
- Det hjælper. - Nej...
Se på mig. Se på mig!
En af mine første missioner var i Algeriet.
Jeg er i en sahrawi-flygtningelejr ved foden af Tachat-bjerget.
Nej... Tahat. Det udtales Tahat.
Det hedder da "Tachat". Er det ikke et "cha"?
Nej, der ikke noget C. Det er Tahat. Det...
- Det hedder bare Tahat-bjerget. - Okay.
Jeg begynder at klatre op ad krabaten. Jeg er ikke bjergbestiger.
Jeg ved, at jeg når som helst kan styrte ned i frit fald
og revne som en vandballon, når jeg lander. Så hvad gjorde jeg?
Jeg holdt op med at tænke på de tre kilometer klippe over mig
og fokuserede på den ene meter lige foran mig.
Når du mærker frygten, så husk at fokusere på det eneste virkelige.
Det lige foran dig.
Se lige der.
Vi flyver.
Ja.
Vi flyver.
Tak.
Det var så lidt.
For helvede!
- Katten skulle med. - Troede du, jeg ville efterlade ham?
Han klarer sig. Alle kattedamer dør alene. Kattene overlever.
Jeg er ingen kattedame. Det er jeg ikke.
Hvad er problemet med min kat? Han er sød og kælen.
- Loyal. - Gider du lige?
Hvis du falder død om, har katten gnavet dit øre af inden 48 timer.
I dit selskab bliver det mere og mere sandsynligt.
- Her er det. - Albert Memorial.
Jeg mødte op til tiden. Bakunin ringede aldrig.
- Spørgsmålet er, hvad der skete. - Et godt spørgsmål.
- Ja. - Hvad skete der?
Ikke et retorisk spørgsmål.
Hvad skete der?
- Jeg kan ikke bare finde på et svar. - Jo, du kan.
Sidst i femte bind var Argylle på vej over for at møde en hacker i London.
Skriv et kapitel mere, og sig, hvad der sker.
Nej. Sådan fungerer min proces ikke.
Vi står i en park med snigmordere efter os.
De jagter dig på vegne af verdens farligste spionnetværk.
Så måske kan du gå lidt på kompromis?
Lad os sætte os ned.
Vi fandt dem.
De er ved Albert Memorial i Hyde Park. En af hendes fans livestreamer hende.
Det er helt sikkert hende. Elly Conway.
- Carlos. - Ja?
Send et lokalt team. Alle britiske agenter skal sættes på dem.
- Sæt lyd på. Jeg vil høre det. - Digital mundaflæsning aktiveret.
Hvordan går det?
Du må ikke skynde på mig. Jeg er nødt til at tænke.
Han beder hende skrive næste kapitel.
Det er ikke Krig og fred. Bare skriv ét kapitel. Nogle få sider.
Da Argylle ankom til det aftalte mødested...
...indså han...
Kom han slet ikke?
Hvorfor give mig telefonen og ikke ringe? Medmindre...
- ...telefonen er beskeden. - Der. Se.
Hvorfor sætte en dyr krypteringschip i en billig engangstelefon?
- Han viser os, hvor... - ...vi finder ham.
- Må jeg se telefonen? - Klaptelefonen?
Ja. Vi skal åbne den. Hvis jeg har ret, har Bakunin sat en krypteringsenhed i.
Klart.
- Hvor er den? - Smidt ud.
Har du den ikke? Smed du den ud? Den var jo et spor.
- Den var flad. Det var en engangstelefon. - Hvad er du for en spion?
Du er tydeligvis ikke agent Argylle.
Så med den chip kunne man i teorien foretage krypterede opkald?
I teorien. Men personen i den anden ende skal have...
...en tilsvarende DiSEqC-parabol. Nemlig!
I hørte dem. DiSEqC-databasen.
Han valgte chippen for at føre os til parabolen.
- Finder vi parabolen, finder vi Bakunin. - Spørgsmålet er...
Hvordan finder vi en liste over DiSEqC-paraboler...
...i England?
- Se mesteren arbejde. - Kan du finde ud af det?
Keira har lært mig et par ting. Jeg sniger mig ind i DiSEqC-data...
...basen. Alle paraboler, de sælger, er registreret hos dem.
Hvis vi ikke knækker den, før de gør, kommer der til at rulle hoveder.
Der kan man se. En Metasploit-firewall.
- Det er en Metasploit... - Jeg knækker den. Øjeblik.
- Nå? - Jeg kan knække den. Øjeblik.
- Udfordring accepteret. - Næsten færdig.
- Næsten... - ...færdig.
- Jeg er inde. - Jeg er inde.
Jeg er inde.
Kan Argylle måske det?
- Kan du måske det? - Hvad har vi? Hvor mange...
...paraboler er der?
- Mange. Seksoghalv... - ...fems helt nøjagtig.
Pis.
Nej nej nej...
Der må være en grund til, at han valgte Albert Memorial.
- Hvilken... - ...er tættest på?
- Du skal have fat i den fætter der. - Ligger den tættest...
- ...på monumentet? - Ja.
- Coburg Street.
Coburg Street.
Som i prins Albert af Sachsen...
...Coburg. Jeg tror...
- Vi har... - ...ham.
- Jeg håber, du har ret. - En forfatters intuition.
Ingen hjemme. Hvad gør vi?
Tja, jeg er jo trods alt spion.
Okay, en forfatters intuition?
Kan du se det?
Ja, Bakunin var stenrig. Han ville ikke bo her.
- Team et, hvad er status? - Vi er tre kilometer væk.
Nej, der er tapet over murstenene. Synes du, det er normalt?
Dem, der boede her, havde dårlig smag. Vi smutter.
- Hvad laver du? - Se, der er en streg. Det er et spor.
- Se. - Det er bare puds. Kom nu.
- Det er noget. - Vi skal tjekke 95 andre steder. Kom nu.
Nej, vent nu lidt. Lad mig lige regne det ud.
- Jeg ved, det er her. - Okay, så spilder jeg også din tid.
- Kan du lide at danse? - Nej.
Det kan jeg.
- Status? - Vi er halvanden kilometer væk.
Kan du se noget?
Vent lige lidt.
- Et pengeskab. Du kan bryde det op. - Ja. Super idé.
Vil du ikke nok advare mig lidt i forvejen,
- før du skyder? - Hvad er der galt?
Hvad blev der af din spionekspertise i at bryde låse op?
Den så svær ud.
- Hallo! Sådan. Det var bedre. - Hvad er det?
- Det er en bådnøgle. - Hvordan ved du det?
Jeg bor ved en sø.
IP-adresser, VPN-identiteter, afhentningssteder. Alt er kodet.
Anarkistsymbolet.
Det er Bakunins navnebror. Den russiske anarkist fra 1800-tallet.
Det er den. Det er Bakunins.
Hold kæft, det er hans logbog.
Ja, og den kan føre os til masterfilen. Se!
Du havde ret. Godt gået.
- Jeg regnede det ud. - Flot. Du regnede det ud.
- Jeg regnede det ud. - Kan du regne det her ud?
Så så, rolig.
Vi går ind, når jeg siger til.
Tre, to, en. Nu!
- Lokalet er sikret. Målet er væk. - Pis!
Jeg hader den kat.
Nej nej nej...
Hvorfor sker det hele tiden?
Der kommer en!
- Se her. - Se hvad?
Det her!
Åh nej.
Undskyld.
Den kat har lige brugt et af sine ni liv.
- Katten er et mareridt. - Ja, det var ikke så heldigt.
Jeg har det faktisk meget bedre. Jeg har det fint.
Ræk mig tasken. Mange tak.
De der Divisionsfolk kommer i bølger. Der er flere.
Så medmindre du vil hilse på dem, vil jeg foreslå, at vi skrider.
Okay.
Hold den... Vent. Nej, ikke den vej.
Hold den her.
- Tag den. - Tak for det.
- Jeg nakker dem. - Okay.
Du tramper dem i hovedet på vej ud.
Sørg for, at de er færdige.
Jeg kan ikke trampe på dem.
Jo, du kan. Kraniet er chokerende skrøbeligt.
Hvad?
Det er som et knuse et æg. Eller slå i en melon med en hammer.
Du skal bare løfte benet og knuse dem.
Sådan.
Nej nej, det er sjovt. Som at twiste. Har du prøvet det?
Ligesom når man twister. En, to, tre, og knus hovedet. En, to, tre.
- Jeg danser ikke og knuser ikke kranier. - Så bliver det en sjov, ny oplevelse.
Tre, to, en.
Kom så.
Okay, du kan godt. Twist og knus.
Twist... og knus.
Twist og...
Og...
Jeg kan ikke.
Elly, hvad sker der?
Elly! Skulle du ikke knuse dem?
Hvad skete der?
Jeg gjorde mit arbejde. Du gjorde ikke dit.
Det er rigtigt. Nej. Jeg ville gerne. Det var bare...
Det virkede ikke rigtig nødvendigt.
Hvad sagde du?
Min fejl.
Åh nej, kommer der flere?
ALARMEN LYDER, HVIS DØREN ÅBNES
Hvor skal du hen?
KUN ADGANG TIL TAGET
Meget belejligt.
Vent lige lidt. Aidan, jernstangen.
Båden. Bådnøglen. Det er Bakunin. Det er Bakunins flugtplan.
Han må have lagt et reb eller en stige, så vi kan komme ned.
Nej, vi springer.
- Hvad? - Vi springer.
- Nej. Der er tre etager ned. - Du har ret. Bakunin har gennemtænkt det.
- Under presenningen ligger en måtte. - Nej.
- Det garanterer jeg. - Hvad, hvis du tager fejl?
Stol på mig. Se, hvor langt vi er kommet.
- Ja, fanget på et tag og døden nær. - Okay, fair nok.
Lad mig spørge dig om noget. Stoler du på Alfie?
Selvfølgelig.
- Gudskelov! - Hold kæft, det virkede.
- Åh, gudskelov. - Nu springer vi.
Armene ud til siden, land på ryggen.
- Som et tillidsfald. Har du prøvet det? - Nej.
Det bliver sjovt.
- Alfie er helt alene. Vi må ned til ham. - Åh gud...
Se selv. Han landede som en ninja. Han har det fint.
Jeg tæller til tre. En. To.
- Tre! - Alfie!
- Vi er meget udsatte her.
- Kom nu. Vil du gerne skydes? - Søde, lille pus.
De slap væk.
Det er jeg ked af, direktør.
At fortryde tid, man har spildt, er blot mere tidsspilde.
Tank flyet op. Vi skal en lille tur til Europa.
Jeg fanger dig, Bakunin.
Meget, meget klog mand.
Åh gud, nej.
- Lad mig være i fred. - Endelig lidt anerkendelse.
Nå, vil du nu være min ven? Skal vi være venner?
- Du lader altid, som om jeg ikke er her. - Fordi du ikke findes.
- Hvorfor taler du så til mig? - Du er bare en hallucination.
Min stress og angst har udløst en slags visuel forsvarsmekanisme.
- Du er en figur, jeg har fundet på. - Er jeg det?
Ja, du er røvirriterende. Smut med dig.
Gå væk.
Skrid.
Du er forfatteren. Dit ord er min lov.
Helt ærl... Skrid med dig.
- Katten kradsede mig. - Hvorfor mon?
Fyren brugte en symmetrisk nøglealgoritme til at kryptere den.
- En Feistel-stige? - Lai-Massey-kode. Ligesom i bind et.
Du kan rent faktisk din Argylle.
Ja, det var ikke pis. Jeg er en trofast læser.
Du er en skidegod forfatter, Elly Conway.
Og en udmærket spion.
Ja.
Nå, men tak.
Badeværelset er ledigt.
Antyder du noget?
Men ja, jeg burde nok tage et bad. Okay, jeg forstår en hentydning.
Hov, lad ham være.
Lad ham være. Kom her, pus.
Hej. Jeg har hende. Vi er på et eller andet skodmotel.
Hun har ikke mistanke om noget.
Nej, hun driver mig til vanvid.
Elly Conway fortjener at blive pløkket.
Nej, hør her. Jeg kommer med hende,
og så er det slut. Jeg gider ikke mere pis.
Ja. Nej, sådan bliver det.
Hej.
Hvad vil du nu, Leonard? Hvor meget sukker kan du bruge?
- Jeg fatter det ikke. - Jeg kom ikke efter sukker.
Din datter ringer. Modtager betaler fra London. Det er Elly.
- Hallo? - Mor? Hej.
Elly, skat. Vi blev så nervøse, da du ikke kom.
Hvad laver du i London?
Leonard, jeg taler med min datter. Må vi være lidt alene?
Men det er min telefon.
Og det var mit sukker. Krævede jeg at få det tilbage?
Gå hjem, Leonard.
Elly, vent lidt. Har du rejst med fly?
- Hvor er det flot. - Ikke så flot, som det lyder.
- Jeg er i alvorlig knibe, mor. - Hvad for en knibe?
Det er indviklet...
- Jeg kan ikke sige det på en åben linje. - Åben linje?
Du vil simpelthen give mig et enormt angstanfald.
- Kom nu hjem, Elizabeth. - Nej, det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke bruge mine kreditkort,
og jeg har ikke mit pas. Jeg vidste ikke, hvem jeg ellers skulle ringe til.
Så kommer vi derover.
Barry! Køb to flybilletter til London! I England!
Kan du huske hotellet fra jeres 30-års bryllupsdag?
Selvfølgelig kan jeg det. Det var...
Du skal ikke sige det højt. Men reserver samme suite der.
Hvis nogen spørger, så sig, at far skal på forretningsrejse.
En af hans tandlægekonferencer.
Elly, kæreste barn.
- Er du okay? Er du kommet noget til? - Nej nej, jeg har det fint.
Okay, giv mig Alfie. Du må være sulten. Jeg bestilte alle dine livretter.
- Åh, godt. Jeg er vildt tørstig. - Og til dig, Alfie.
Se, jeg havde ikke glemt dig.
Okay, er det skattevæsenet? Vi gik ud fra, det var skat.
Nej, mor. Det er ikke skattevæsenet.
Var der nogen, der fulgte efter jer?
Efter os?
Hvem skulle dog følge efter os?
Jeg kan forklare... eller forsøge. Hvor er far?
Han henter isterninger. Al den mystik skræmmer mig, skat.
Jeg vil bare vide...
- Luk ikke op! - Det er far.
Nej, vent! Mor!
- Elly. - Far.
Det skide hotel. Man skal bestille is hos roomservice.
Kom her, skat.
Undskyld, at jeg har rodet jer ind i alt det her.
- Jeg havde ikke andre at ringe til. - Du skal da ikke undskylde.
Det er det, man har forældre til, uanset hvor gammel man er.
Gud, du ryster jo. Sæt dig ned. Kom.
Det skal nok gå alt sammen.
Hvad siger vi altid?
- "Alting får en..." - "Alting får en ende." Jeg ved det godt.
Men jeg tror ikke, det her får en ende helt så...
...nemt.
Okay.
Noget, jeg skrev i min nye bog, noget, jeg selv fandt på,
kom for tæt på virkeligheden. Derfor tror en ond spiontjeneste,
et ægte Direktorat, at jeg kan finde en digital fil,
- de leder efter, så de fulgte efter mig. - Okay. Hvordan slap du så væk, skat?
Jo, en anden spion reddede mig.
Han lovede at beskytte mig, hvis jeg først hjalp ham med at finde filen.
Han overbeviste mig om, at han var god, men det var han slet ikke.
Så jeg stjal det eneste spor, vi har efter filen, og...
Det er en eller anden hackers logbog.
Så tog jeg herhen og... Jeg...
Jeg ved bare ikke, hvem jeg kan stole på.
Så nu eksperimenterer du med stoffer.
- Ruth? - Mor! Nej!
- Se hendes øjne. - Det gør hun da ikke.
Elly, den der logbog... Hvor er den? Tog du den med?
- Ja, den er derovre. I kattetasken. - Okay.
Du skal gå til politiet. Eller FBI.
Nej, mor, du forstår det ikke. De mennesker har øjne overalt.
Vi kan ikke gøre ingenting. Gå til pressen med den.
Ja. Vis den til Anderson Cooper. De kan... Ja, jeg ved ikke.
Barry, hvad synes du? Barry!
- Gudfader. - Hør efter, skat.
Hvad synes du?
Jeg er bare glad for, at du nåede herhen i god behold,
og at den psykopat ikke gjorde dig noget.
Gud forbyde, at du kom noget til.
Hvad skulle vi dog gøre uden dig?
- Det klarer I nok. - Hvad nu?
Mor, stil dig om bag mig.
Skyd os ikke! Jeg kan give dig penge. Nej nej!
- Du tager fejl. Jeg er bare tandlæge. - Klap i.
- Aidan, nej. - Det er ikke, hvad du tror.
- Slip hende. - Det er min skyld. Åh gud, far.
- Stol på mig, Elly. - På dig?
Du sagde, jeg burde pløkkes. Jeg hørte dig!
Du tager ting alt for bogstaveligt.
Men jeg ville elske at pløkke ham. Det mener jeg.
Hold nu op.
Hvis du skyder mig, vil Divisionen altid være efter dig.
Far?
Hvad?
Han er jo ikke din far.
- Og hun er ikke... - Klap i, Wilde. Jeg dræber hende gerne.
Mor?
- Kom så. - Det er far og mor.
Se på mig. Du må stole på mig.
Du har lige skudt min mor!
Det er ikke din mor. Hun ville blæse hjernen ud på dig.
Hvem er den eneste, som ikke har forsøgt at dræbe dig de sidste 72 timer?
Med vilje. Så går vi. Kom nu!
Ind i bilen.
- Hvad med Alfie? - Alfie?
- Jeg glemte Alfie. - Katten?
Jeg kan ikke efterlade ham.
- Det er løgn. - Han er min eneste familie.
Vil du dø sammen med katten? Eller vil du med mig og høre sandheden?
Men der kommer flere af de onde. Så beslut dig.
- Hvad nu? Er du okay? - Om jeg er okay?
- Jøsses. - Spørger du, om jeg er okay?
Mine forældre forsøgte at slå mig ihjel.
Min mor, som i øvrigt pludselig er blevet britisk,
truede mig med en pistol. Jeg kan ikke stole på nogen.
Og Alfie er stadig hos de... de bæster.
De har min Alfie, og jeg ser ham aldrig mere, vel?
Jeg ser aldrig Alfie igen.
Så jeg ved ikke, Aidan. Hvad tror du selv?
Tror du virkelig... Tror du, jeg er okay?
Okay, det var måske dumt spurgt.
Men ét sted tager du fejl.
Du har en, du kan stole på.
Og stol på mig. Du trænger til noget søvn.
Jeg er ikke træt.
Tro mig, det er du.
Jo bedre spion, jo større løgn. Det skal nok gå alt sammen.
Godmorgen, solstråle.
Hvor er vi?
Olá, Frankrig. Jeg mener, buongiorno, Frankrig.
- Det hedder bonjour. - Det sagde jeg også.
Kan du godt lide Frankrig? Franskmænd giver mig myre-crêpes.
Fik du den? Myre-crêpes?
Der er flere, hvor den kom fra.
Wow.
Der kan man se. Den fortabte spion vender hjem.
Er det den?
Flot arbejde.
Elly, det er Alfie.
- Alfie? - Nå ja, hendes kat hedder Alfie.
Perfekt navn.
Til en meget tjekket kat.
Alfie...
- Som i Alfred Solomon? - Ja.
Tidligere vicedirektør for CIA, Alfred Solomon?
Ikke flere tårer. Det lover jeg.
Tak.
Skal vi gå en tur?
Ja.
- Drikker du vin? - Ja, en gang imellem.
Pinot noir. En af de ældste druer, der findes.
Den har været her siden Romerriget og dyrkes over hele verden.
Ved du, hvorfor vores vin smager så tydeligt anderledes
end en pinot fra for eksempel Napa eller Toscana?
Samme drue. Forskellen er, hvor den vokser.
En sommerhedebølge giver en mere eksotisk og tropisk smag.
Vokser den højt, får man en mere syreholdig variant.
De er produkter af deres omgivelser. Terroir, som franskmændene kalder det.
Man ved ikke, hvad en drue er, før man ved, hvad den har oplevet.
Det var sådan her, man gærede vinen i oldtiden.
En teknik, som historien glemte til flere tusind år senere,
da en fransk bonde faldt over ruinerne af fade som de her
begravet på hans jord.
Et voilà. Det, som var tabt, var nu blevet fundet.
Sådan er det med fortiden. Den er vedholdende.
Måske begravet, men stadig dernede.
Den venter bare på, at den rigtige kommer og graver den op.
Kom indenfor.
Hvad er alt det her?
Hvorfor...
- Hvorfor er vi her? - Fordi, Elly Conway,
det er på tide, at du møder den ægte agent Argylle.
De der bøger, du skriver? Aidan sagde, at de var forudsigelser.
Det er de ikke. De er minder. Om hvem du i virkeligheden er.
IDENTITET DEKRYPTERET
Velkommen tilbage, agent R. Kylle.
Det er pis.
Pis! Og din ven? Skingrende skør.
Kan du høre mig? Skingrende skør! Jeg er forfatter.
Hverken mere eller mindre.
Uanset alt det falske sludder, han lige har vist mig.
For helvede da også!
- Hvorfor sker det her for mig? - Hold op med at pibe!
Dit navn er Rachel Kylle, og du piber aldrig over noget.
Kalder du det at pibe?
Du synes, spionromaner er noget elendigt bras.
Du kan slet ikke lide katte. Du er hundeelsker.
Det er jeg ikke!
Jeg hedder Elly. Elly Conway.
- Og jeg savner Rachel. - Beklager. Du savner en, som ikke er mig.
Okay. Ved du hvad? Jeg gider aldrig mere se Elly Conway.
Du kan få bilen. Au revoir, Elly.
Fedt. Au revoir.
- Hvad? - Ja.
Kom så. Hvor hurtig er du?
Hej, Rachel.
Jeg vil vide alt.
Nå, så mødes vi igen, Lai-Massey.
Min gamle fjende.
Hvorfor fanden tager det så lang tid?
Jeg var selv i marken for at tage de billeder.
Der er mine resultater. Hvor er jeres?
At dekryptere en Lai-Massey-kode tager tid, direktør.
Nej, for vi har ikke tid. Alt afhænger af det her.
Hvorfor alle løgnene? Hvorfor sagde du det ikke bare?
Vi måtte lade minderne komme tilbage naturligt.
Ellers kunne du miste alt det, der ligger begravet derinde.
Hvad skete der med mig?
Okay.
Jeg så dig sidst den morgen, du rejste ud for at møde Bakunin ved Albert Memorial.
De var ikke mig, der tog derover. Det var dig.
Og du kom aldrig tilbage.
Vi ved stadig ikke, hvad der gik galt den dag.
Vi ved bare, at du blev bragt ind på en lokal skadestue i koma.
En uidentificeret kvinde fundet på bredden af Themsen.
Der fandt Divisionen dig.
Da jeg fik dig opsporet, havde de flyttet dig til et hospital i USA.
Rachel, åbn øjnene.
Sådan.
Kan du huske mig?
Ved du, hvem du er?
Du var ikke Rachel mere.
Du var et ubeskrevet blad. Du kunne intet huske.
Så Divisionen forsøgte en anden metode.
En dag kom en kvinde, jeg kendte som dr. Margaret Vogler,
chef for Divisionens psykologiske operationer, sammen med Ritter.
Vi er dine forældre. Din familie.
- Du hedder Elly. - Conway.
En lokal servitrice, som havde overlevet en frygtelig skøjteulykke.
Vi tog nogle ting med, så du kan huske, hvem du er.
De smurte tykt på.
Se, din spilledåse.
Tingene var nøje udvalgt af Vogler.
Visuelle minder om det liv, de ville bilde dig ind, du havde haft.
Din skøjtepræmie. Sådan.
Og den her.
- Slukker du lyset, skat? - Ja.
Husk.
Voglers metode var MK-ULTRA på steroider. Ren Kandidaten fra Manchuriet.
Elly.
Skøjteløb.
De hjernevaskede dig, Elly. Simpelthen.
Hej.
Far. Mor.
Jeg havde kun ét sted at gå hen.
Alfie. Manden, der havde oplært os.
Han indledte en efterforskning, men uden masterfilen som bevis
afviste Ritter ham som konspirationsteoretiker
og har jagtet ham siden.
Med Alfie på flugt og ingen andre hindringer
indledte Divisionen sidste del af planen.
Nu, hvor du er begyndt at huske, hvem du er,
- synes vi, du skal have din dagbog igen. - Ja.
Så du kan skrive alle de historier, du ville fortælle.
Dagbogen var falsk. Den var skrevet af dr. Vogler.
Hun gav dig brikkerne til dit liv,
langt nok fra sandheden til at beskytte navne, steder og begivenheder.
De håbede at få et glimt af dine ægte minder
gennem de historier, de opfordrede dig til at skrive.
Og det virkede sgu. Du skrev en romanudgave af dit rigtige liv.
Vi kunne bare vente og se, hvad der skete.
For hver bog kom du tættere på.
I sidste uge havde du nær givet Divisionen det,
de gerne ville vide. Hvorefter de ville have...
Slået mig ihjel.
Det havde de ikke fået lov til. Ikke på min vagt.
Du har altså overvåget mig i fem år?
Ja, det har jeg vel. Men ikke på en klam måde.
Bare fordi du glemte, hvem du var...
...glemte jeg det ikke.
Jeg kender dig bedre, end du selv gør.
Hvem er jeg, Aidan?
Tja... Der var engang en CIA-agent,
sådan cirka den dygtigste agent, Langley havde uddannet.
Derfor blev du rekrutteret af Divisionen.
Og ligesom i bøgerne var der en ægte Wyatt.
Er du den ægte Wyatt?
Selv tak.
- Jeg forestillede mig Wyatt meget... - Større? Stærkere? Ja.
Sådan huskede din underbevidsthed mig vel. Jeg er smigret, tror jeg nok.
Der findes også en ægte Keira. Kan du kende hende?
Desværre behøvede Vogler ikke ændre din beskrivelse af hende i bøgerne.
Efter det, der skete i Grækenland.
Så Keira er virkelig...
Så lad os komme væk herfra.
Dræbt i kamp. Skudt i hjertet, som du skrev, af den ægte Legrange.
I sjette bind skulle hun være kommet tilbage.
En læser havde skrevet til mig med en helt vanvittig og genial idé.
HEJ ELLY VILD IDÉ TIL ET PLOT TWIST!!!
Mere vanvittigt end alt det her?
Næppe.
Agenter! Kom herned!
Lai-Massey har lige fået så mange smæk... af mig.
Materialet i Bakunins logbog viser, at han efterlod masterfilen
hos Hemmelighedernes Vogter, Saba Al-Badr.
Ifølge Koranen befaler Gud, at man skal holde på andres hemmeligheder.
At røbe dem er en ugudelig synd.
Den overbevisning har frøken Al-Badr taget til helt nye højder.
Bakunin gav præcise instrukser om,
at masterfilen skulle hentes af én bestemt person og ikke andre.
Agenten, han indgik aftalen med,
som samtidig er en gammel bekendt af Vogteren, Rachel Kylle.
Nej. Nej nej.
Hvis Vogteren venter Rachel Kylle,
ved hun, der er noget galt, når hun møder mig.
Jeg har angst. Jeg får panikanfald.
Kun fordi du er blevet systematisk præget til det af dr. Vogler.
Ja, hvad de end gjorde ved mit hoved, virkede det, for jeg er ikke okay.
Jeg kan ikke gennemføre en spionmission.
Jeg kan ikke engang kigge på ham uden at se Argylle.
Ja, Argylle taler til mig. Og det er faktisk ret betryggende.
Jeg er ved at gå fra forstanden.
Du går ikke fra forstanden. Du er ved at finde den.
Argylle er din underbevidsthed, der vil fortælle dig, hvem du er.
Elly.
Hvis du kan skrive om Argylle i fem år, kan du være Rachel Kylle én enkelt aften.
Du kan godt.
Jeg ved, du kan.
Vi kan gøre det sammen.
Godt. I skal have tøj og udstyr.
Og hvis du ikke kan huske virkeligheden, bør I klæde jer som i fantasien.
DEN ARABISKE HALVØ
Du ser godt ud.
- Jeg har det ikke ret godt. - Det skal nok gå.
- Jeg trænger til en drink. - Paladset er tørlagt.
Alkohol og hemmeligheder er ikke en god blanding.
To danskvand, tak.
Når Vogteren er klar, kalder hun os op. Bare slap af.
Hvis du er nervøs, er det okay.
Hvorfor skulle jeg være nervøs? Der er da ikke noget at være nervøs for.
Tak.
Selvfølgelig er jeg nervøs. Jeg er totalt panikslagen.
Ved du, hvad der dulmer nerverne? At danse.
- At danse? - Ja.
- Ingen danser. - Følg med.
- Du er den eneste, der danser. - Hvad siger du så?
Aidan, jeg kan ikke danse, så...
Måske kan Elly Conway ikke danse, men det kunne Rachel Kylle.
- Jeg kan ikke danse. - Jo, du kan.
Gudfader. Jeg ved altså ikke...
Lad os fjolle lidt. Hvad er det her?
- Det her er latterligt. Nej, Aidan. - Nej, så let slipper du ikke.
Jetflyet er tanket op. Nu letter vi.
- Nå, du kan ikke danse? - Nej.
Hvad er så det her?
- Kan du huske møllen? - Hvad?
En Rachel klassiker.
- Hvad mener du? - Bind fire.
- Nej nej. - Jo, nu sker det.
Nej nej nej...
- Det er min sang. - Nej.
Vores sang.
- Det var vores sang. - Hvad mener du?
Det begyndte i Mogadishu.
Udsendte agenter i kampens hede. Den slags sker. Og det skete igen og igen.
Vi fandt hele tiden hinanden.
Hvor længe var vi...
Indtil du forsvandt.
Fra det øjeblik, jeg så dig i toget...
- ...har det været det sværeste. - Hvad?
At skjule, at jeg elsker dig.
Mit livs sværeste mission.
Så vi var gode sammen?
Skidegode, hvis du spørger mig.
Det må du jo bare tro på.
Nej.
Det vil jeg ikke.
Jeg husker det.
Beklager, men kærtegn i det offentlige rum er ikke tilladt.
- Undskyld. - Naturligvis. Vi var også færdige, chef.
- Vogteren er klar, frøken Kylle. - Nå, fint.
Kun frøken Kylle.
Nyder du din aften?
Ja, den er dejlig. Tak.
Den legendariske Rachel Kylle,
der udgiver sig for genert spionforfatter i fem lange år.
Bravo, min skat. Bravo.
Men du må have savnet det.
- Savnet hvad? - Alting.
Drabene, løgnene.
Mig.
Jeg kom ikke for at genopfriske gamle minder.
Naturligvis ikke.
Sæt dig ned.
Når ens job er at vogte hemmeligheder, lærer man at genkende en løgn.
Derfor er jeg forvirret, for jeg observerede dig som Elly Conway.
Jeg så ingen løgne.
Jeg var undercover. Jeg spillede rollen godt.
For godt, virkede det ofte.
Så sig mig, hvem er du egentlig?
Agent Kylle eller Elly Conway?
Jeg tror ikke på, du er begge dele, og kun én af dem går herfra i live.
Jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jo, du gør.
Du har ikke brug for mig. Du har kun brug for dig selv.
Farvel.
Jeg ved kun, at i min branche, Saba,
plejer vi at skide på, hvad snyltere som dig mener om noget som helst.
Så jeg må spørge dig...
Giver du mig den skide æske, eller skal jeg selv tage den?
Måske har du ikke forandret dig så meget, agent Kylle.
Brug endelig min computer.
Hvordan ved jeg, den er sikker?
Der er en grund til, jeg er Hemmelighedernes Vogter.
Jeg vogter dem.
Åh, Aidan, du bliver en glad dreng.
Bingo, lille Alfie.
Pis.
Nej nej nej.
Hej. Der er du jo.
Hvad fandt du? Hvordan gik det?
Det er min...
Flot. Jeg er stolt af dig.
Aidan, der er noget, jeg må vide.
- Ja? - Jeg må vide...
Hvem du kan stole på?
Nu ved jeg, hvem jeg ikke kan.
Giv ikke værtinden skylden. Du viste selv Ritter logbogen.
Og dig, du skal ikke prøve på noget dumt.
Vi er ikke på Savoy. Her behøver jeg ingen skudsikker vest.
Ingen af os kan nå at gøre noget, før Vogterens mænd griber ind.
Hvad gør vi så nu?
Hvad med en dejlig kop te?
Mor skænker op.
Okay, så bytter far lige glas.
Dig først.
Nå, du læste, hvad der lå på den usb-nøgle, ikke?
Du begynder at kende sandheden, Rachel.
Den vender tilbage, ikke?
Du begynder at huske.
Huske, hvorfor du gik til Bakunin.
Huske, hvem der sendte dig.
Du fandt mig på rekordtid. Måske er du så god, som de siger.
Fortsæt.
Følg mindet.
Bankoverførslen er færdig.
Spasibo.
- Giv mig, hvad jeg kom efter. - Den er her ikke.
Se ikke så overrasket ud. Slap af. Filen er stadig din.
Den venter på dig og kun dig hos selveste Hemmelighedernes Vogter.
Al-Badr?
Rachel, følg mindet. Fortsæt.
Handlen er afsluttet.
Jeg dræbte Bakunin.
- Hvad? - Selvfølgelig gjorde du det.
Du svigter os aldrig, Rachel.
Du var den mest loyale af alle Divisionens håndlangere.
MORD, SABOTAGE, KIDNAPNING
Det passer ikke.
Sig, det ikke passer. Sig, det ikke passer!
Hør her...
Våben er ikke tilladt her.
Men sovemiddel? Helt acceptabelt.
Der har vi hende.
- Hvor er jeg? - Du er hjemme, min kære.
"Kære"?
Er vi stadig far og datter?
Tja, uanset om du kan huske det endnu eller ej...
Må jeg?
Jeg holder af dig, Rachel.
At se dig gennem disse fem år føre sådan en sølle tilværelse...
En løve, der er overbevist om, at hun er et lam. Det gjorde ondt.
Er du min datter? Nej.
Men jeg er manden, som hjalp dig med at blive den kvinde,
du var bestemt til at blive.
Men vi har stadig et problem.
Problem? I har jo masterfilen.
Ja, men én ting har vi ikke, og det er Alfie.
Han opgiver aldrig sit forsøg på at afsløre os.
Så fortæl nu bare, hvor han er.
Jeg ved det ikke, Ritter. Jeg lyver ikke.
Det var en vingård et sted ude på landet i Frankrig.
Aidan ved det. Han kørte mig derud. Jeg sov.
Ja, men trods vores overtalelsesforsøg vil han ikke sige noget.
Javel.
Jeg kan få det ud af ham.
Lad lammet brøle.
Vi laver en aftale.
Kom med.
Du giver mig min Alfie,
og så giver jeg dig din.
Gør, hvad du vil med ham.
Jeg hader katte.
Også mig.
Skal vi?
Ja.
Kan du lide det?
Vi fik det bygget, så direktøren og jeg kunne blive på basen,
når du ville FaceTime mor og far.
Agent Wilde nægter stadig at sige noget.
Ikke overraskende. Men vi prøver noget andet.
Aidan, vær nu sød at sige det til dem.
Ellers bliver det hurtigt meget grimt.
Hvor er Alfie?
Taler vi om katten igen? For helt ærligt...
Bare slå mig ihjel, drenge.
Hvis du siger det nu, kommer han ikke til at lide.
Men jo længere der går, før du svarer, og du svarer til sidst,
jo længere bruger jeg på at slå ham ihjel. Forstår du det?
Hvad med, at jeg svarer på dit spørgsmål, hvis du svarer på et af mine først?
Du skal ikke tage pis på mig, Aidan.
Der er én ting, jeg ikke helt fatter.
Da du hørte, at jeg kendte sandheden om Divisionen, kunne du have dræbt mig.
Men det gjorde du ikke. Hvorfor?
Vi tjener åbenbart samme herre.
Sluk forbindelsen.
Sikkert fordi...
- ...du også ville ud af det. - Ignorer ham.
Du var Divisionens tro støtte. Det har du altid været.
Derfor skød du Bakunin.
Du skød Bakunin, fordi du spillede på begge hold til sidste sekund.
Du ville tage filen og gøre det rigtige.
Det ved jeg, du ville. For...
For Elly Conway, det menneske...
Det var ikke kun indbildning.
Hende kan de ikke slette.
Alt det gode findes inden i dig. Sådan er Elly Conway, og sådan er du.
Mit navn er Rachel Kylle.
Undersøg hans halskæde for sporingsudstyr.
Hvad med Alfie? Hvordan fanden finder vi nu ham?
Han havde aldrig fortalt os det.
Det var spild af tid.
Desuden tænker jeg helt klart nu.
Jeg kan finde ham.
Jeg kiggede på uret, da vi nåede frem,
og det var mindst tolv timers kørsel.
Det kan ikke have været i Bourgogne. Lad mig se...
Jeg henter detaljerne fra alle mine missioner i det sydlige Frankrig.
Vi må se, om det vækker nogen minder.
- Nu er du ikke så barsk. - Hold op.
- Han var lidt af en legende. - Legende?
- Det var han. - Ja, "var" i datid.
Nej nej, det var ham...
Er det legendarisk nok?
Hans bil. Hans bil holdt udenfor.
Franske nummerplader er inddelt efter region. Hans var 70.
Noget i 70'erne. Det er jeg sikker på.
Hvad betyder det?
Det betyder, at det ligger syd for Avallon og nord for Cluny.
Det betyder, at vi er tæt på.
Vi er der næsten.
Direktør Ritter, den er ren. Intet sporingsudstyr.
Glimrende.
Vi er der næsten.
Vi kan altid regne med agent Kylle.
Næsten...
Jeg fandt ham.
Fremragende.
Brava, agent.
Endnu bedre.
Fordi I gav mig adgang til centralserveren,
har jeg lige sendt masterfilen til Alfie.
- Hvad? - For jeg kan huske alt.
ADGANGSTILLADELSE PÅKRÆVET
FIL IKKE SENDT
Næsten alt.
Alfie, lille skat. Er du okay?
Jeg mente ikke, hvad jeg sagde. Nu skal vi på et lille eventyr.
Alarmberedskab!
RØGGRANATER
Det er simpelthen løgn. Hvordan har du overlevet?
Kan du huske, sidst vi sås? Du kradsede mig.
Hvem er det nu, der har en klo?
- Mano a mano. - Aidan, det er mig.
Jeg lægger min pistol.
På gulvet.
Jeg rejser mig langsomt op.
Samme side, Aidan.
- Samme side. - Samme side?
- Du skød mig i hjertet! - To ord: Vaskulær korridor.
Det var sådan, Keira skulle have overlevet. I sjette bind.
Keira!
Ramt fra den rette vinkel ligner det et skud i hjertet,
men kuglen går lige igennem.
Jeg kan redde hende.
Hvis man standser blødningen.
Det er det dummeste, jeg nogensinde har hørt.
Hvorfor er du så i live?
Du skød mig gennem en smal passage i brystet
efter fem års pause, fordi en fan sendte dig en idé?
- Var det sådan? - Ja. Jeg havde undersøgt det, men ja...
Hvem er din fan? Jeffrey Dahmer?
- Imponerende. Jeg vil gerne møde den fan. - Ja, så er vi to.
- Jeg har fundet hende. I våbenkammeret. - Vis mig det.
- Sammen med agent Wilde. - Hvad? Hvordan kan det svin være i live?
Nu skal vi ind i serverrummet i stueetagen for at sende masterfilen til Alfie.
Vi skal altså forbi alle Divisionens soldater her på basen,
og Ritter har haft tid til at sørge for, at de venter på os
på den anden side af den dør.
Så hvad siger du, Aidan?
Skal vi danse?
Mand, jeg troede aldrig, du ville spørge.
Jeg kan ikke se en skid!
Nolan, jeg kan ikke se noget! Skift til termiske kameraer.
Tænder termiske kameraer.
Åbn udsugningsventilerne. Alle sammen.
Kom så!
Carlos! Tag alle dine folk med derned nu.
- Og jeg mener alle dine folk. - Javel.
Indstil skydningen!
Én gnist, og vi dør alle sammen!
Sluk pumperne. Sluk det hele!
Hold da kæft.
Han har ret. Det er råolie. Hvad er det for et sted?
Læg geværerne, drenge.
Frem med knivene.
Gider du se til Alfie? Er han okay?
Ja, Alfie har det fint.
Det har vi ikke.
Ja...
Hvis vi skal herfra med et brag,
så lad os tage herfra med et brag.
Kunstskøjteløb.
Er de minder ægte?
Ja. Altså bortset fra ulykken. Du kan stå på skøjter. Du er virkelig god til det.
Kysseminderne er også ret ægte.
Hold den her.
Hvad er planen, lækkermås?
Mor skal arbejde.
Rachel!
Bare så du ved det, så hadede jeg dine bøger.
Kom bare.
- Lad os skrive dit sidste kapitel. - Lad os skrive dit.
Kom så!
Lad os få det afsluttet!
Glem alle sikkerhedsprotokoller! Der må åbnes ild nu!
Skyd hende!
- Det fortjener et kys. - Hvad med en fræk date i serverrummet?
Hvis noget skal gøres ordentligt...
Vi godkender, at filen sendes, og så har Alfie den få minutter efter.
Du kan dit kram.
Nu kommer vi forbi alle sikkerhedskoderne,
- og så er spillet slut for de... - Flot.
- Åh nej. - Hvad er det? Hvad sker der?
Hun opdagede, at det kræver godkendt nethindescanning at komme ind i systemet.
Og det er kun de her glugger, der virker.
En sikkerhedsforanstaltning efter Bakunin.
I var noget af et team. Nu kan I sige, at I døde som et team,
for det kommer til at ske lige her, lige nu.
For helvede da...
Få den væk!
Pis, hans øjne.
Alfie, hvor er du dygtig.
Åh, lille skat. Jeg er så stolt af dig.
Din lille kattemorder kradsede Ritter i øjnene, og dem skulle vi jo bruge.
- Hvad er planen? - Jeg ved, hvad vi gør. Kom.
Taget.
Milde Moses.
Her. Vi kan komme forbi sikkerhedssystemet via satellitkuplen.
- Det har du lært mig. - Det var så lidt.
Det var bedre.
Kom så, Lakers, kom så.
Forbikobler centralserver.
Adgang til udbakke.
Og således...
Godmorgen, Alfie.
Sådan der.
Hvad er det? Hvor fanden kommer det fra?
Agent R. Kylle.
Gamma. Delta. Bravo.
Epsilon. Psi. Omega.
- Mål: Wilde. - Hvad?
Hov, hva... Hallo.
Hvad laver du?
Aktiver!
For fanden da! Kom nu!
Stop!
Ja!
Du vil ikke det her. Hun har programmeret dig. Jeg vil ikke slås.
Du spilder tiden.
- Husk, hvem du er! - Wilde!
Gudfader! Kom nu!
Skat...
Det er okay.
Jeg slår hende ihjel.
Jeg skal nok få dig.
Jeg vil ikke.
- Jeg vil ikke slå dig. Stop! - Du må desværre slå hende ihjel først.
Jeg vil ikke slås.
Jeg kan ikke slå dig ihjel.
Dræb ham.
Du kan ikke høre mig, men...
...jeg elsker dig.
Altid.
Og i al fremtid.
Okay, skat, du kan godt.
Twist...
...og...
...knus.
Du ramte ved siden af. Tror jeg.
Åh gud.
- Hvad har jeg gjort? Undskyld. - Hej.
- Er du dig selv igen? - Ja. Jeg er mig selv.
Er du okay?
- Tager du pis på mig? - Kom her. Op med dig.
Okay, tre, to, en. Op.
Okay, okay. Giv mig din arm.
Du var hård ved mig. Jeg kan se to Keira'er. Kan du også det?
Jeg kan se én. Keira? Hvordan kan du være i live?
Hvem tror du sendte dig idéen om en vaskulær korridor?
Den har jeg lidt erfaring med.
- Er hun den fan? - Ja, kom.
Da jeg ikke hørte fra dig, forstod jeg, at du havde glemt alt.
Så jeg gravede mig ind i Divisionens netværk og ventede på det rette øjeblik.
Da jeg så, de hentede dig ind, tænkte jeg: "Øjeblikket er kommet."
Det har du sgu ret i.
Glemmer du ikke noget?
Fedt!
Du skal vide, at jeg hele tiden ville skaffe masterfilen til dig.
Argylle havde timet eksplosionerne perfekt.
Mens skibet sank, og Direktoratet sank med,
indså han, at for første gang i lang tid
var der ikke nogen næste mission at tage på,
noget mål at indhente eller nogen trussel at uskadeliggøre.
For allerførste gang var Argylle endelig fri.
JO BEDRE SPION, JO STØRRE LØGN
Og nu til vores sidste spørgsmål til den enestående Elly Conway.
Okay... Ja, dig dernede.
Hvis vi ikke får flere Argylle-eventyr, er du altså nødt til at fortælle os,
hvad personerne laver, når historien slutter?
Tja, jeg vælger at tro,
at Alfie fik CIA's medalje for betydningsfuldt efterretningsarbejde
for at have brugt masterfilen til at afsløre Direktoratets agenter.
Keira...
Keira sagde jo altid, at hun kunne være Steve Jobs,
så det tror jeg, hun blev.
Hun solgte den teknologi, hun havde udviklet for Direktoratet,
og beviste, at hun havde ret.
Og hvad angår Argylle og Wyatt...
...er de partnere. Så uanset hvad de nu skal lave...
...gør de det sikkert ligesom alt andet.
Falsk alarm.
- Sammen. - Jeg er stolt af dig. Jeg elsker dig.
Okay, næste spørgsmål. Ja, herren i den gule bluse nede bagved.
Ja, jeg har faktisk ikke et spørgsmål...
...men du har måske et til mig?
20 ÅR TIDLIGERE
En Cosmopolitan med et tvist.
Ligner det her en natklub eller en pub?
Uden vodka.
Ja?
Og Cointreau. Og tranebærjuice.
Kun et tvist.
Så gerne.
Du må være i stor knibe, hvis de sender dig til mig.
Det... er et tvist.
Hvad hedder du?
Aubrey.
Aubrey Argylle.
BIND ET - FILMEN KOMMER SNART
TIL MINDE OM BRAD ALLAN
"LAD SKØNHEDEN I DET, DU ELSKER, VÆRE DET, DU GØR."
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve