‫היי-היי. זה אני, ג'יי-ג'יי.‬
‫"איזה יום טוב ברחוב קוקו מלון‬
‫"וכיף לפגוש אתכם פה‬
‫"איזה יום טוב ברחוב קוקו מלון‬
‫"בואו, תראו המון דברים פה‬
‫"אני, אתם, המשפחה‬
‫"המון שמחה היום ברחוב קוקו מלון"‬
‫קוקו מלון!‬
‫אני רכב כיבוי.‬
‫היי-היי.‬
‫זה ג'יי-ג'יי.‬
‫אנחנו הולכים היום‬ ‫למקום שאני הכי אוהב בעולם.‬
‫תחנת מכבי האש.‬
‫אימא שלי היא כבאית,‬
‫והיא אמרה שנעזור לה היום במשימה גדולה.‬
‫מעניין לאיזו משימה הכבאים זקוקים לעזרה.‬
‫נוכל להשתמש בפנס החיפושית שלנו‬
‫כדי לדמיין מה תהיה‬ ‫משימת הכבאים הגדולה שלנו.‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"דמיינו פה איתי‬
‫"כמה קסום לדמיין פה איתי‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"שחקו איתי קצת‬
‫"אז להתכונן בעוד שלוש, שתיים, אחת"‬
‫אנחנו צריכים עוזר כבאי.‬
‫זה לווייתן!‬
‫היי, לווייתני.‬ ‫-לווייתן.‬
‫נצא למשימה הגדולה שלנו.‬
‫תראו. הדינוזאור הזה תקוע שם וצריך עזרה.‬
‫הנה טרמפולינה קופצנית שתעזור לו לרדת.‬
‫דינו!‬
‫כשנספור עד שלוש, תוכל לקפוץ!‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫קפוץ!‬
‫הצלחנו!‬
‫טוב, ילדים, הגיע הזמן ללכת לתחנת מכבי האש.‬
‫יש!‬ ‫-זה עכשיו!‬
‫אני רוצה כבר לראות מה המשימה הגדולה שלנו.‬
‫גם אתם יכולים לבוא.‬
‫"דבר חדש לנסות‬
‫"אני יודע שאוכל‬
‫"הופ ובדילוג, זה קל"‬
‫קדימה!‬
‫"דבר חדש לנסות"‬
‫ברוכים הבאים לתחנת מכבי האש.‬
‫תוכלו לסייר בה עכשיו.‬
‫מוט כבאים.‬
‫קסדות הכבאים האמיתיות גדולות כל כך.‬
‫יש פה כלבלב.‬
‫כלבלב!‬ ‫-היי, פאדלס.‬
‫כלב טוב.‬
‫ליטוף-טוף.‬
‫איפה רכב הכיבוי האדום והגדול?‬
‫אני שומע אותו!‬
‫וואו!‬ ‫-כן!‬
‫וואו!‬
‫-רכב כיבוי!‬
‫ילדים, זו דניאלה הכבאית.‬
‫היא גם אימא שלי.‬
‫היי.‬
‫שלום לכולם.‬
‫בדיוק חזרנו מחילוץ בשמורת הטבע.‬
‫לכן רכב הכיבוי שלנו רטוב כולו ומכוסה בבוץ.‬
‫אז המשימה הגדולה שלנו היום‬ ‫היא לשטוף את רכב הכיבוי.‬
‫וואו!‬
‫קחו לכם סמרטוטים וספוגים.‬
‫יש!‬
‫וואו.‬
‫וואו!‬
‫מה הבעיה, ג'יי-ג'יי?‬
‫רכב הכיבוי גדול כל כך.‬
‫איך נשטוף את כולו?‬
‫נשמע שהמשימה הגדולה מכבידה עליך.‬
‫מכבידה?‬
‫זה כשאתה מרגיש שהעבודה רבה מדי‬
‫ולא ברור לך איך תעשה הכול.‬
‫אני באמת מרגיש שזה מכביד עליי.‬
‫מותר להרגיש שמשהו מכביד.‬
‫משימות גדולות מכבידות‬ ‫אפילו על כבאים כמוני.‬
‫מה, באמת?‬
‫באמת?‬ ‫-וואו.‬
‫כמובן.‬
‫אבל לא יכביד עלינו לעשות רק קצת.‬
‫ואם עושים הרבה דברים קטנים,‬ ‫הכול מצטבר בסוף למשהו גדול.‬
‫"שוטפים את רכב הכיבוי‬
‫"שוטפים אותו‬
‫"שוטפים את רכב הכיבוי‬
‫"נשטוף הכול ביחד"‬
‫הרכב גדול כל כך ונשאר הרבה בוץ.‬
‫זה בסדר, נתקדם שלב-שלב. נתחיל בסולם.‬
‫"סולם צריך קרצוף-צוף-צוף‬
‫"קרצוף-צוף-צוף‬
‫"סולם צריך קרצוף-צוף-צוף‬
‫"נשטוף הכול ביחד"‬
‫הסולם כבר מבריק מאוד,‬ ‫אבל צריך לנקות עוד הרבה.‬
‫זה בסדר. נוכל לעבור הלאה‬ ‫ולנקות את אורות הסירנה.‬
‫"נשטוף את הסירנה‬
‫"נשטוף הכול ביחד"‬
‫יש! אורות הסירנה נקיים. אנחנו מתקרבים.‬
‫כן. החלקים הקטנים נהיים חלקים גדולים.‬
‫"פגוש ננקה בניגוב-גוב-גוב‬
‫"ניגוב-גוב-גוב‬
‫"פגוש ננקה בניגוב-גוב-גוב‬
‫"נשטוף הכול ביחד"‬
‫אני לא מאמין.‬
‫כמעט סיימנו. בואו נשטוף את הפעמון.‬
‫רעיון נהדר!‬
‫"ננקה את הפעמון, דינג-דונג-דינג‬
‫"דינג-דונג-דינג‬
‫"ננקה את הפעמון, דינג-דונג-דינג‬
‫"נשטוף הכול ביחד"‬
‫הוא נקי כל כך! אני משתקף בו!‬
‫אנחנו מצליחים!‬
‫צריך לעשות רק עוד דבר אחד. להשפריץ מים!‬
‫"קחו צינור ושפריץ-שפריץ-שפריץ‬
‫"שפריץ-שפריץ-שפריץ‬
‫"קחו צינור ושפריץ-שפריץ-שפריץ‬
‫"עשינו הכול ביחד"‬
‫יש!‬ ‫-יש!‬
‫תודה שעזרתם במשימה הגדולה.‬
‫כל אחד מכם יקבל מדבקה מיוחדת של תג כבאים.‬
‫יש!‬
‫וואו!‬
‫ועכשיו, מי רוצה לעלות על רכב הכיבוי?‬
‫אני!‬
‫תודה, דניאלה הכבאית!‬
‫כבאים עוזרים לאנשים אחרים,‬
‫אבל היום יכולנו לעזור לכבאים.‬
‫מה החלק האהוב עליכם ברכב הכיבוי?‬
‫כן!‬
‫"יום הולדת שמח"‬
‫היי-היי. זה ג'יי-ג'יי.‬
‫אנחנו מתאמנים בשירת "יום הולדת שמח"‬
‫כי זה יום ההולדת של אימא של קודי.‬
‫אחרי שנשיר, ניתן לה עוגה.‬
‫אבא שלי ואני נאפה אותה ביחד.‬
‫מעולם לא עזרתי לו לאפות עוגה.‬
‫זה ממש מיוחד.‬ ‫-טעים לי.‬
‫איזו עוגה תאפו?‬
‫אני לא יודע, אבל אבא שלי אמר‬ ‫שיש לה הרבה מר-כי-בים?‬
‫מרכיבים. מהם מכינים עוגה.‬
‫בואו נשתמש בפנס החיפושית‬
‫כדי לדמיין את המרכיבים שמכינים מהם עוגה.‬
‫וגם אתם יכולים לשחק איתנו.‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"דמיינו פה איתי‬
‫"כמה קסום לדמיין פה איתי‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"שחקו איתי קצת‬
‫"אז להתכונן בעוד שלוש, שתיים, אחת"‬
‫פה יהיה בית הקפה שנאפה בו דברים.‬
‫ונוכל להיות אופי העוגות.‬
‫טוב, השף קודי. מה המר-כיב הראשון שלנו?‬
‫אבא שלי אומר‬ ‫שאת העוגות הכי טובות מכינים באהבה.‬
‫וואו!‬
‫כן!‬
‫צריך עוד אהבה.‬
‫נכין עוגה באהבה.‬
‫מעיך לי.‬
‫בואו נמלא אותה באהבה.‬
‫יש בה המון אהבה. מה המרכיב הבא?‬
‫לרוב העוגות יש קרם.‬ ‫הוא קציפתי ורך כמו שלג.‬
‫וואו.‬
‫קרם שלג.‬
‫העוגה שלנו כמעט מוכנה.‬ ‫צריך רק נר יום הולדת.‬
‫קודי.‬ ‫-מה?‬
‫צריך ללכת לבית הקפה, ילדון.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫קודי ואבא שלו הולכים לבית הקפה עכשיו.‬
‫לכו איתם.‬
‫"דבר חדש לנסות‬
‫"אני יודע שאוכל‬
‫"הופ ובדילוג, זה קל"‬
‫קדימה!‬
‫"דבר חדש לנסות"‬
‫מוכן לאפות לאימא עוגה, ילדון?‬ ‫-מוכן, אבא.‬
‫וואו!‬
‫טה-דה!‬
‫רגע. אבא, היא צריכה‬ ‫להיראות ממש מיוחדת בשביל אימא.‬
‫כמו זו.‬
‫אז אולי תנסה לצייר פרח‬ ‫כדי שהיא תהיה מיוחדת?‬
‫בסדר. תראה איך אני מצייר‬ ‫פרח ממש מיוחד, אבא.‬
‫אוי, לא. לכלכתי הכול! העוגה של אימא נהרסה.‬
‫אני לא חושב שהיא נהרסה.‬
‫רוצה לנסות עוד פעם?‬ ‫-אני לא ממש רוצה.‬
‫אולי אתה מפחד לנסות שוב,‬ ‫כי אתה עלול לעשות טעות?‬
‫כן. אני מפחד להרוס הכול.‬
‫מותר להרגיש ככה.‬
‫אבל כולם טועים לפעמים, וכשזה קורה,‬
‫זה רק אומר שנוכל ללמוד לקח ולנסות שוב.‬
‫אבל אני ממש רוצה שהעוגה‬ ‫תהיה מיוחדת מאוד, בשביל אימא.‬
‫והיא תהיה כזו.‬
‫אימא תאהב את העוגה שלנו כי אתה הכנת אותה.‬
‫הנה. בוא נתחיל מחדש.‬
‫"עוגה'לה, עוגה'לה, מר אופה‬
‫"קשט את העוגה יפה-יפה‬
‫"צפה ועצב עד שתושלם‬
‫"אפייה זה הכי כיף בעולם‬
‫"לא בטוח שאוכל‬
‫"אולי זה לא יהיה מושלם‬
‫"אבל זה לא חייב להיות מושלם‬
‫"הכנו באהבה, אז היא תאהב אותה‬
‫"עוגה'לה, עוגה'לה, מר אופה‬
‫"קשט את העוגה יפה-יפה‬
‫"ואם נטעה, נצחק בקול‬
‫"אם היה כיף, נתגאה בגדול‬
‫"אפרסק אהוב על אימא‬
‫"נסדר בלבבות?‬
‫"איזה רעיון נפלא זה‬
‫"היא תשמח‬
‫"נבון מאוד‬
‫"עוגה'לה, עוגה'לה, מר אופה‬
‫"קשט את העוגה יפה-יפה‬
‫"נוסיף פירות יער וגם שקדים‬
‫"וגם אם נטעה, זה עדיין מדהים‬
‫"נראה לי שהבנתי‬
‫"והפרח כמעט גמור‬
‫"וגם אם קצת נטעה‬
‫"נהנינו מהסיפור"‬
‫וואו.‬
‫המשכתי לנסות ועכשיו העוגה יפה כל כך.‬
‫העוגה הזו מיוחדת מאוד,‬
‫והיא תאהב אותה כי אתה הכנת אותה.‬
‫"עוגה'לה, עוגה'לה, מר אופה‬
‫"קשט את העוגה יפה-יפה‬
‫"ואם נטעה, לא משנה‬
‫"ננסה שוב באופן שונה"‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫"יום הולדת לאימא של קודי‬
‫"יום הולדת שמח"‬
‫אני אוהבת אותה מאוד.‬ ‫אני בעיקר אוהבת את הדמויות שלנו.‬
‫אנחנו מחזיקים ידיים. זה נפלא, מתוק.‬
‫בזכותך, זה יום ההולדת הכי מיוחד בחיי.‬
‫אוהב אותך, אימא.‬
‫טוב, מי מוכן לעוגה?‬
‫אנחנו!‬ ‫-כן!‬
‫אני.‬ ‫-בבקשה. כן.‬
‫בזכות קודי, אימא שלו הרגישה‬ ‫מיוחדת מאוד ביום ההולדת שלה.‬
‫מה תרצו על העוגה ביום ההולדת?‬
‫בבקשה. כן.‬
‫יש.‬ ‫-אני רוצה כבר לטעום מהעוגה!‬
‫האוטובוס הגיע כבר? הוא הגיע?‬
‫אני שומע את אוטובוס ביה"ס.‬
‫הוא רועש וירוק וזה…‬
‫אוטו זבל.‬
‫היי, גברת ג'ונס!‬
‫היי-היי, זה ג'יי-ג'יי.‬
‫אנחנו מחכים לאוטובוס ביה"ס.‬
‫ונחשו מה?‬ ‫נינה תיסע היום באוטובוס בפעם הראשונה.‬
‫אני אשב ליד אחותי הגדולה לוסי.‬
‫היי, לוסי.‬
‫נדבר עוד מעט, אחותי.‬
‫אימא ואבא שלנו אמרו‬ ‫שיחכו לנו כשנרד מהאוטובוס.‬
‫אני מקווה שהוא יגיע בקרוב. שיגיע כבר!‬
‫אני יודע. בזמן שנחכה,‬ ‫נוכל להשתמש בפנס החיפושית‬
‫כדי לדמיין איך יהיה באוטובוס.‬
‫וגם אתם יכולים לשחק איתנו.‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"דמיינו פה איתי‬
‫"כמה קסום לדמיין פה איתי‬
‫"כן, כן, כן‬
‫"שחקו איתי קצת‬
‫"אז להתכונן בעוד שלוש, שתיים, אחת"‬
‫הנה אוטובוס בית הספר.‬ ‫האוטובוס הזה גם מעופף וצולל מתחת למים.‬
‫אני אהיה הנהג, שיש לו שפם. כולם לעלות.‬
‫אני בא, מר שפם.‬ ‫-חכה לי.‬
‫הנה המושב שלנו, נינה.‬
‫עכשיו ניחגר והחברים שלנו יקפצו פנימה.‬
‫הנה חברינו הארנבונים הרכים.‬
‫הם כאלה רכים.‬
‫יש!‬
‫וחברינו הדגיגונים.‬
‫והנה החברה שלנו שמשית.‬
‫היי, שמשית.‬
‫עכשיו כל אחד ירד בתחנת אוטובוס משלו‬ ‫שבה ההורים שלו יפגשו אותו.‬
‫קדימה.‬
‫עצירה.‬
‫ביי, ארנבונים!‬
‫וואו!‬
‫ביי, דגיגונים.‬
‫ביי, שמשית.‬
‫לעמוד בתור לאוטובוס ביה"ס.‬
‫כמעט הגיע הזמן‬ ‫לנסיעה הראשונה שלי באוטובוס.‬
‫עכשיו נעמוד בתור לאוטובוס ביה"ס.‬ ‫תוכלו להצטרף אלינו לנסיעה.‬
‫"דבר חדש לנסות‬
‫"אני יודעת שאוכל‬
‫"הופ ובדילוג, זה קל"‬
‫קדימה!‬
‫"דבר חדש לנסות"‬
‫וואו.‬
‫האוטובוס גדול כל כך.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, מר איוואנוב.‬
‫טוב לראות אתכם.‬
‫בואי, אחותי. הוא הגיע. קדימה.‬
‫נינה? מה קרה?‬
‫ממש התלהבתי לקראת זה.‬
‫אבל לא ידעתי שהאוטובוס‬ ‫יהיה גדול כל כך ורועש כל כך.‬
‫אני לא רוצה לעלות.‬
‫את מפחדת, אחות קטנה?‬
‫כן. מפחדת.‬
‫הרגליים שלי לא רוצות‬ ‫לעלות במדרגות הגבוהות.‬
‫מותר להרגיש ככה.‬
‫גם אני פחדתי בפעם הראשונה שנסעתי באוטובוס.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ואז למדתי שיר מיוחד ששיפר לי את ההרגשה.‬
‫אני באמת אוהבת לשיר.‬
‫"מדרגות גבוהות‬
‫"בואי, תני לי יד‬
‫"נעלה ביחד?‬
‫"נתקדם לאט‬
‫"נהג האוטובוס אומר…‬
‫"לעלות, לעלות, לעלות‬
‫"נהג האוטובוס אומר…‬
‫"לעלות‬
‫"בכל העיר"‬
‫רגע, זה נראה שונה ממה שחשבתי.‬
‫"המעבר כאן ארוך כל כך‬
‫"כך יש מקום לחברים שלך‬
‫"הילדים באוטובוס אומרים…‬
‫"תתקדמי, תתקדמי, תתקדמי‬
‫"הילדים באוטובוס אומרים…‬
‫"תתקדמי‬
‫"בכל העיר"‬
‫היית ממש אמיצה. איך ההרגשה?‬
‫קצת יותר טובה.‬
‫"מה היה הרעש?‬
‫"הוא לא נעים‬
‫"האוטובוס הותנע‬
‫"ועכשיו נוסעים"‬
‫"גלגלי האוטובוס מסתובבים‬
‫"מסתובבים, מסתובבים‬
‫"גלגלי האוטובוס מסתובבים‬
‫"בכל העיר"‬
‫לא ידעתי שנראה כל כך הרבה מקומות נפלאים.‬
‫"אני עושה שלום לחברים‬
‫"זו רק ההתחלה, יש עוד המון דברים‬
‫"מי שרואה אוטובוס עושה שלום‬
‫"מיאו, מיאו, מיאו‬
‫"הב, הב, הב‬
‫"ההורים עושים לאוטובוס שלום‬
‫"בתחנה שלנו"‬
‫זו התחנה שלנו, נינה.‬ ‫-מה, כבר?‬
‫זה עבר מהר כל כך.‬
‫"איזה כיף היה‬
‫"למה זה נגמר?‬
‫"אשמח לנסוע באוטובוס מחר‬
‫"דלתות האוטובוס נפתחות ונסגרות‬
‫"נפתחות ונסגרות, נפתחות ונסגרות‬
‫"דלתות האוטובוס נפתחות ונסגרות‬
‫"בתחנה שלנו"‬
‫תודה, מר איוואנוב.‬ ‫-בשמחה.‬
‫"גלגלי האוטובוס מסתובבים‬
‫"מסתובבים, מסתובבים‬
‫"גלגלי האוטובוס מסתובבים‬
‫"בכל העיר"‬
‫עד הפעם הבאה.‬
‫שלום, אימא ואבא!‬
‫שלום, פאדלס!‬
‫שלום, ילדות.‬
‫היי, בנות.‬
‫נסעתי באוטובוס מבית הספר עד לכאן.‬
‫אני אשמח כל כך לנסוע בו שוב מחר.‬
‫ביי, נינה.‬
‫ביי, ג'יי-ג'יי. ביי, קודי.‬
‫"גלגלי האוטובוס מסתובבים‬‫"‬
‫נינה אהבה את הנסיעה הראשונה באוטובוס.‬
‫מה אתם הכי אוהבים בהסעה לביה"ס?‬
‫"בכל העיר"‬