SERIÁL NETFLIX
Mami.
Díky.
Běž pryč, jo?
U schodů se potlouká nějaká holka.
Nejspíš ten zmetek krade žárovky, co?
Co ta tady dělá?
Zbláznila ses?
Nech ji kurva bejt!
Drž hubu, Volvo!
Takže já ti pomůžu vytáhnout tu tvoji vorvaní mámu nahoru a ty teď takhle?
Dej mi pokoj.
Proboha, nech mě bejt!
Paní Tremerová?
Počkejte tu na mě.
Zůstalo to tu po jednom mrtvém z domova důchodců.
Vysílá to místní hlášení.
Děkuju.
…není třeba tam posílat vrtulníky.
Pošlete je tam, kde jsou potřeba…
Potřebujeme zdravotnický materiál pro dva diabetiky v Powstancówě.
Lidé hlásili, že viděli krokodýla u ulice Wyspianskiego,
ale zoo tuto zprávu zatím nepotvrdila.
Kde to jsme?
Nevím, ale je to hnus, co?
Četla jsi Děti ze stanice Zoo?
To všichni, ne?
Co tady vlastně děláš?
Půjdeme.
Kam? Táta o tebe má určitě strach.
Nepočkáme do rána?
Rozhodně ne. Jdeme.
Půjdu první.
Tremo! Radši vylez nahoru.
Díky, Gumo!
Pomalu.
Nikam nejedem.
Co je?
Podívej na ty gumy.
Do prdele!
- Ježíši… - Co se to tu děje?
A vy se prostě musíte mít rádi.
Promiňte, je tu někde telefon?
Máma vás neslyší. A telefony nefungují.
- Nic nefunguje. - Vodka funguje! Na!
Napij se! Na novomanžele!
To se hodí!
Bože, co se ti stalo?
Nemáš nějaký obvaz?
Pojďte do kuchyně.
Polib nevěstu!
Dva! Tři! Čtyři!
Ne! Moc krátký!
Dva! Tři! Čtyři! Pět!
Šest! Sedm!
Vše máme pod vodou.
- Přežily jen moje satény. - Super.
Přestaň brečet. Aspoň že vůbec něco přežilo.
Přijede k vám nějaká pomoc?
Ráno přijeli hasiči.
S chlebem a…
…solí!
Penalta, sousede. Penalta!
Strejdo, rovnou z flašky?
Marku!
Práce opravdového profíka.
PONDĚLÍ 14. ČERVENCE 1997, VRATISLAV
Adaši.
Vstávej.
HASIČSKÝ SBOR
Můžete nás odvézt do Ket, prosím?
Zaplatím za odvoz.
- Ne, to je dobrý. - Díky.
Co tam máte?
Svého otce.
No dobře, nastupte si.
Můžeme zastavit?
Ne, nemůžeme. Musíme jít dál.
Na chvíli. Musím si odpočinout.
Klárko…
Super píšťalka.
Tím si nejsem jistá.
Vyměnila jsem ji s jednou holkou za mikinu.
Řekla bych, že to byl špatný obchod.
Jo, totálně.
Chtěla jsem s ní najít Lenocha.
Dej mi tu píšťalku.
Řekneš mi pravdu?
O čem?
Víš o čem.
Ne.
Takže mi budeš jenom lhát?
Kláro…
Slibuješ?
Ty jsi s tátou chodila, viď?
A mámu jsi neznala?
Takže to určitě nebyl nikdo jako ty?
Copak jsem jí nechyběla?
Ani na mě nemyslela?
Ani na moje narozeniny?
Nebo první školní den?
Ani tehdy.
Tak proč zmizela?
Odpočinula sis?
Tak pojď.
Opatrně. Tady.
Teď se namočíme. Trochu.
Lenochu!
Může to být jakýkoli pes.
Vím, jak štěká…
- Lenochu! - Kláro!
Lenochu!
Do prdele.
Kláro!
Mám tě. Držím tě.
Chytni se.
Do prdele.
Hej!
Dobrý den, dámy.
Prokážete mi tu čest a vstoupíte na francouzské území?
Je tu sucho.
Každá příležitost je dobrá.
Byla by škoda nechat si ji ujít.
Tady máte.
Vy také, slečno. Vrátí se vám barva.
…velmi důležitá informace
pro záchranné složky…
V Grottgerově ulici uvízl muž…
Pohřešuje se mnoho lidí a my je hledáme…
…vrtulník na Grunwaldově náměstí 28.
…centrum bylo zaplaveno.
V Ochotnické ulici…
Když se prolomila barikáda, jeden člověk se utopil…
Ne, ne! Dovnitř nemůžete. Vysíláme.
- Vím. Proto jdu dovnitř. - Nechte toho.
- Uklidněte se. - Pusťte mě…
- Uhněte! - Pane Marczaku!
Omlouvám se. Jak jsem řekla, ze zoo utekl krokodýl.
Kdyby někdo…
Grazynko, jsem v Grudzici, neboj se!
Neboj se, brzy budu doma.
Kubo.
Je mi to moc líto.
Byl jsem v márnici, ale…
Nebyla to ona.
Ježíši.
Ta holka měla stejnou mikinu.
Ale nebyla to Klára.
Chtěl bych, abys… ukázala ve vysílání její fotku.
Třeba ji někdo viděl nebo něco ví.
Dobře. Oznámíme to.
Můžu?
Nějaké zprávy?
Žádné.
Najdeš ji, uvidíš.
Co když…
Všechno bude v pořádku. Slyšíš mě?
Co mu řekneme?
- Co tím myslíš? - Táta mě kvůli Lenochovi zabije.
- Kláro, táta neřekne ani slovo. - Jak jsem to mohla dopustit?
- Měl ho tak rád. - Kláro… Zlato…
- Nejsi zraněná, že ne? - Ne.
Má poraněnou ruku.
- Ztratila jsem Lenocha. - O čem to mluvíš?
O čem to mluvíš?
Utrhl se z vodítka a utekl a já chtěla…
Najdeme ho.
Najdeme.
- Můžeme jít domů? - Jistě, hned.
- Hned. - Vezmeme Jašku s sebou.
Ano.
Počkej tady s Majou, ano?
Tak pojď.
Pojď k nám.
Klára tě zve.
Ne, dneska nemám na to, jít k někomu na návštěvu.
Koukni na mě. Nech toho.
Nenuť mě prosit.
Všechny naše příbuzné to zaplavilo.
Celou oblast. Je to tragédie.
Přijeli jsme z blízké vesnice, poslali nás sem a jen čekáme.
Ta tragédie, kterou jsme prožili… To se nedá popsat.
Tolik vody. Všechno, co jsme měli, je pod vodou.
Těžko se o tom mluví.
Co teď budeme dělat?
Je to hrozné.
Posloucháte polský rozhlas. Zůstaňte naladěni na „Léto s rozhlasem“.
ÚTERÝ 15. ČERVENCE 1997, VRATISLAV
Chci jíst z pánve.
- Čemu se směješ? - Ničemu.
Pojď k nám.
Dej si vajíčka.
- Čaj? - Ano, prosím.
Děkuju.
Proč nejíš?
Nemám ráda suchá vejce.
Už je to lepší?
Ne, nic není lepší.
Jsi lhář.
Říkal jsi, že odešla, nevíš, kde je,
co dělá a kde bydlí.
- Kláro, to nebyl jeho nápad. - Neobhajuj ho.
Řekl jsi jí, aby odešla, aby zmizela.
A pak jsi řekl, že nevíš, kde je.
Kláro.
To jsem byla já. To já…
rozhodla jsem se, že bude lepší nemít matku vůbec,
než mít nějakou na hovno.
Špatné rozhodnutí.
Už půjdu.
Nezmizíš z jejího života, že ne?
Kláro…
Přemýšlela jsem o tom, co jsi říkala.
Že je lepší mít matku na hovno než žádnou.
Neřekla jsem, že jsi na hovno.
Ale já jsem.
A vymyslela jsem,
že matka na hovno může být dobrá kámoška.
Kdybys někdy chtěla přijet k nám,
podívat se, jak žijeme,
poznat psy,
nebo kdyby sis prostě chtěla popovídat…
budeš vítaným hostem.
Chci, abys to věděla.
Ráda bych.
Budu čekat.
R.I.P. SZYMON REBACZ
Na zdraví.
Máma se nedívá.
Andrzeji, nechceš tu zůstat? Dům už je skoro hotový.
Musím jít. Žena čeká.
Přijedeš na návštěvu? Slibuješ?
Tvůj syn by měl znát své kořeny.
Ano, právě je poznal.
Pan Andrzej Rebacz?
Ano, o co jde?
Jste zatčen za porušení bezpečnosti letového provozu.
Cože?
Máme záznam, jak střílíte světlici na vrtulník.
- Jsme uprostřed smuteční hostiny. - O co jde?
Prosím, nepleťte se do toho. Musíme…
Pane Korzune, uklidněte se, ano?
Nechte to být, lidi. Uklidněte se.
Už jdu.
Adaši, prosím, postarej se o naše hosty.
Teď jsi hostitel.
Nedělej to.
Je cítit euforie,
protože hladina vody téměř všude klesá.
Klesá rychleji nebo pomaleji. Jen varuji před předčasným optimismem.
Bude pršet a retenční nádrže jsou prázdné,
takže může opět dojít k tragédiím.
17. ČERVENCE 1997, VRATISLAV
Prosím, zatím zátarasy nestahujte.
Odstraňte však překážky, které brání odtoku vody.
Zkontrolujeme a zpevníme všechny mosty…
- Ahoj, lásko. - Ahoj, miláčku.
Ahoj miláčku, kdy se vrátíš?
Nejdřív vyřídím pár věcí. Pak půjdu na nádraží.
Přijedu asi o půlnoci.
- Vyzvedneš mě? - Jasně, nemůžu se tě dočkat.
Super.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Jste to vy, paní Basio?
To jsem já, mami.
Jsi tady, zlato.
Přišla jsem se rozloučit. Brzy odjíždím.
A zase na celé roky zmizíš?
Vlastně ne.
Chci ti někoho představit.
Tohle je Klára.
Vzpomínáš si? Říkala jsem ti o ní.
Kláro.
Pěkný, že?
Pěkný.
Kazio…
Myslíš, že to můžeme dál používat?
Opravím ti to. Jako nic. Neboj se.
Podívejte, co jste provedl.
Teď to všechno vysušíte?
Dobrý den, Kubo.
Dobrý den, paní Basio.
Všechno je zničené.
- Celé od bláta. - Můžu nějak pomoct?
O DESET MĚSÍCŮ POZDĚJI
Mojo!
- Dobrý den! - Zdravím!
Dobře, že jste tu. S tím vaším Holanďanem se špatně komunikuje.
- To ano. Co se děje? - Netuším.
„Do vlastních rukou.“ To může znamenat spoustu věcí.
- Můžu… - Tady máte.
- Děkuju. Na shledanou! - Na shledanou!
Rošťáku! Mojo!
To od tebe nemůžou chtít.
Nemám na vybranou.
Pojedu s tebou.
Kdo se postará o psy?
Neměla bys tam jezdit sama.
Jasně. Neměla bych.
Lásko…
Všechno dobře dopadne.
Dobře.
Neboj se.
Další záplavy už nebudou.
Tak jsem to nemyslel.
Všechno dobře dopadne.
Dobře.
- Dobře? - Dobře.
- Ahoj! - Ahoj!
Omlouvám se, že jdu pozdě.
U Opole se pracuje na kolejích.
V pohodě. Stejně mají zpoždění.
Kdo je teď uvnitř?
Velká ryba.
Pak ten chlap z Ket a pak my.
Chceš?
Ty jsi přestala?
- Půjdeme? - Ano.
- Pomůžu ti s tím. - Díky.
Jen mi slib…
Dobrý den!
Doufám, že minulost… víte…
necháte být.
Všichni jsme byli ve stresu.
Musím říct, že mě překvapilo vaše rozhodnutí kandidovat.
Kolik jste dostal hlasů?
- Sedm set? - Šest set devadesát tři.
Jo, přesně.
Politika je nevděčná milenka.
Musíte být trpělivý, pane Marczaku.
Jste velmi slibný.
Třeba příště budete mít lepší místo na kandidátce.
Možná na mé kandidátce? Mám rád odhodlané hráče.
Co za to?
Co za to…
Vždycky je něco za něco.
Možná by se mělo méně mluvit.
Třeba Gieržoniów. Proč se do toho tématu pouštět hlouběji?
Děkuji vám, pane ministře.
- Udělám to, co považuji za správné. - Samozřejmě.
Rozhodujte se moudře a nezapomínejte na své kolegy.
Ten by nás mohl dostat do problémů.
KRAJSKÝ ÚŘAD
Nechávají nás tu schválně.
Aby nás znervóznili.
Starý komoušský metody.
Pořád to bereš?
Prenatální sirup.
Páni!
- Gratuluju. - Díky.
Ještě to není vidět. Jsem teprve na začátku.
Ještě se může stát cokoli.
- Dopadne to dobře. - Jo, dopadne.
Jen doufám, že nebudu rodit ve vězení.
Požádal jsem tě o znalecký posudek a tys to udělala.
Všechna rozhodnutí byla na mně.
Nebudu se schovávat za tvými zády. Musím přijmout odpovědnost.
Pan Jakub Marczak je žádán o podání vysvětlení.
Připravte si prosím průkaz totožnosti k ověření.
Hodně štěstí.
Promiňte…
Tenkrát v ulici Narbutta…
Na těch jatkách…
Moje dcera žije.
A vy jste měla pravdu.
Každý měl svým způsobem pravdu.
Jak se daří vašemu otci?
Pane Marczaku!
PŘI POVODNÍCH V ROCE 1997 ZEMŘELO 56 LIDÍ. A 40 000 LIDÍ PŘIŠLO O VŠECHNO, CO MĚLI.
ŠKODY BYLY ODHADNUTY NA 12 MILIARD ZLOTÝCH.
BYLA TO NEJVĚTŠÍ KATASTROFA, KTERÉ POLSKO ČELILO PO 2. SVĚTOVÉ VÁLCE.
VESNICE V OKOLÍ VRATISLAVI, KTERÉ UBRÁNILY NÁPLAVKY,
SLAVILY VÍTĚZSTVÍ NAD ÚŘADY A POVODNÍ.
PRO OBČANY WROCLAWI SE POVODEŇ TAKÉ STALA
FORMATIVNÍ ZKUŠENOST A ZÁKLADEM MÍSTNÍ IDENTITY.
PO POVODNI VYDALA KAPELA HEY
SINGL „MOJE A VAŠE NADĚJE“.
PÍSEŇ HRÁLI NEJVĚTŠÍ POLŠTÍ UMĚLCI,
BYLA HYMNOU LIDÍ POSTIŽENÝCH POVODNÍ.
VEŠKERÝ VÝTĚŽEK Z JEHO PRODEJE ŠEL NA POMOC OBĚTEM POVODNÍ.
PŘI NATÁČENÍ SERIÁLU NEBYLO ZRANĚNO ŽÁDNÉ ZVÍŘE.
SERIÁL JE VIZÍ TVŮRCŮ.
POSTAVY A DĚJ JE FIKTIVNÍ.
Překlad titulků: Zdenka Slezáková