‫- בורו‬ ‫פתוח -‬
‫את מוכנה לטיול הגדול שלך, זוז?‬
‫אני מתרגשת מאוד!‬
‫זו הפעם הראשונה שלי בקרקוב‬ ‫כשהיא לא תחת שליטה סובייטית.‬
‫חבר שלי, ג׳ייק קשמינסקי, בדיוק היה בפולין.‬
‫את מכירה אותו, נכון?‬
‫דיאן, לא כל הפולנים מכירים זה את זה.‬
‫לא, אנחנו כן.‬ ‫אני מכירה את ג׳ייק, הוא נחמד.‬
‫טוב, זאת רשימת הלקוחות שלי.‬
‫תטפלי בהם יפה.‬
‫איך זה שאת מקבלת את כל הלקוחות שלה?‬
‫שאלת את השאלה הזו ברצינות?‬
‫אוי, מתוקה. לא, זה רק כי אפשר לסמוך עליי.‬
‫אל תיעלבי.‬
‫נעלבתי!‬
‫אפשר לסמוך עליי ואני עושה עבודה מעולה.‬
‫- טלק -‬
‫טוב, הנקודה הובהרה.‬
‫האובר שלי פה!‬
‫זה אובר?‬
‫כן, זה חבר שלי, אובר קובלסקי. אני באה!‬
‫ביי, זוז! תיהני!‬
‫אני צריכה חופשה.‬
‫החיים שלך הם חופשה.‬
‫עכשיו, תנקי את הטלק הזה.‬
‫ולא עם האף שלך.‬
‫עשיתי את זה פעם אחת!‬
‫- ריגלי פילד‬ ‫אצטדיון השיקגו קאבס -‬
‫- דודתי המגניבה -‬
‫בואי לפה, מנוולת דוקרנית שכמותך.‬
‫תפסתי אותך!‬
‫דיאן, בואי לפה, בבקשה.‬
‫הוא אמר ״בבקשה״.‬
‫את בצרות!‬
‫טוב, תפסת אותי. אני משתמשת‬ ‫בליקר קירסאו בתור חומר חיטוי במספרה.‬
‫אני זאת שמחממת דגים במיקרוגל.‬
‫אני לא מבינה איך להשתמש בקופה…‬ ‫-די! מספיק!‬
‫תקשיבי, יש לי הצעה בשבילך…‬
‫אני מסכימה. לילה אחד, מיליון דולר.‬
‫אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.‬
‫בלי שאלות.‬
‫תסירי את נייר הדבק כשאסיים לדבר.‬
‫זוכרת את הקרם שנתת לי לחג המולד?‬
‫אני משתמש בו כל יום, ואני חייב להודות,‬
‫הוא מדהים.‬
‫לדעתי הוא יכול להיות להיט.‬
‫ואני חושב ש…‬
‫את ואני…‬
‫אלוהים, זה באמת קורה?‬
‫…צריכים להיות שותפים עסקיים.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫תסירי את נייר הדבק.‬
‫נתלשה לי עוד שערה!‬
‫גדעון, אני איתך, מותק!‬
‫בואי נכין כמות לניסיון.‬
‫נוכל למכור את הקרם כאן. אולי 20 צנצנות?‬
‫עשרים צנצנות…‬
‫בוא נראה. הקאבס משחקים‬ ‫משחקי בית עד יום שישי,‬
‫מופע מחווה ללהקת סטיקס‬ ‫בשבוע הבא ב״סלאגרס״, זוכרים אחד…‬
‫אני אסיים את זה‬ ‫ברבעון השלישי של השנה לכל המוקדם.‬
‫טוב, ידעתי שזה לא יעבוד.‬ ‫אי אפשר לסמוך עלייך.‬
‫לא. אפשר לסמוך עליי! אני מסוגלת!‬
‫ואני יכולה להכין אותם עד מחר!‬
‫בבקשה, אל תגרמי לי להתחרט על זה.‬
‫אני אעשה את זה!‬
‫כלומר, אני אעשה עבודה טובה.‬
‫- קריאייטיב ג׳וס‬ ‫(ראש) פתוח -‬
‫היי, זה המורה שלי לאמנות מפעם.‬
‫נכון.‬
‫״קריאייטיב ג׳וס״ מאמינים‬ ‫שתמיכה באמנים מקומיים‬
‫חשובה ותורמת לקהילות שלנו.‬
‫וזה נותן החזרי מס ענקיים.‬
‫היי, סמואל. אני לא יודע אם אתה זוכר אותי…‬
‫בטח! דניאל, נכון?‬
‫איך מתקדם המסע של האמן הצעיר?‬
‫טוב! כלומר, לא ממש עם אמנות,‬
‫אבל בדיוק צפיתי בסרט ״המסע המופלא״.‬
‫כמה זה עולה?‬
‫יש לך טעם מצוין.‬
‫זה ציור שמן על בד,‬
‫שנוצר כתגובה למשבר האקלים.‬
‫אני מבקש 250 דולר.‬
‫אני אתן לך עשרה דולר.‬
‫טוב, נראה שאתה מתלהב מהיצירה,‬
‫אז אני מסכים.‬
‫על תשלום באשראי יש עמלה של דולר.‬
‫תשכח מזה.‬
‫היי, אל תתייחס אליו.‬ ‫הוא לא יעריך את הציור בכל מקרה.‬
‫זה בסדר, דניאל.‬
‫כל יצירה תמצא את הדרך הביתה בסופו של דבר.‬
‫חוץ מזה, יהיו לי‬ ‫עוד הרבה הזדמנויות למכור ציורים היום.‬
‫ניקיתי את הכתם.‬
‫שיהיה לך יום טוב בעבודה, מותק.‬
‫גם לך.‬
‫ג׳יל גרירסון.‬
‫מרק, כיבסתי לך את התחתונים והבנתי משהו.‬
‫אני יודע, אני מיובש.‬
‫לא, אני רוצה עבודה.‬
‫דניאל עזב ולא יהיה לנו תינוק חדש,‬ ‫אז אני רוצה לעשות משהו!‬
‫נכון זה מרגש?‬
‫כן! כלומר, מאיפה זה מגיע?‬
‫ג׳יל גרירסון, השכנה ממול,‬ ‫ילדה שלושה ילדים, חזרה לעבודה,‬
‫ועכשיו היא סמנכ״לית חשובה ב״סקיי זון״.‬
‫למה אני לא יכולה לעשות את זה?‬ ‫-את רוצה לעבוד בפארק טרמפולינות?‬
‫לא, אני אעשה מה שעשיתי פעם.‬ ‫הפקת אירועים, זוכר?‬
‫הפקתי את המסיבה‬ ‫ליום ההולדת ה־40 של ג׳רמי פיוון.‬
‫כן, אבל זה היה לפני 20 שנה.‬
‫בוני, אל תרגישי שאת צריכה לעבוד.‬
‫אני מרוויח הרבה כסף. אני דואג לנו, מותק.‬
‫זה לא העניין.‬
‫אני צריכה ייעוד, מרק.‬
‫אני צריכה לעשות משהו‬ ‫חוץ מלנקות את התחתונים הצהובים שלך.‬
‫בסדר. טוב, שני דברים.‬
‫דבר ראשון, אני אשתה יותר מים, ודבר שני…‬
‫אני חושב שכדאי לך ללכת על זה.‬
‫זה כל כך מרגש!‬
‫בוא אליי ותנשק אותי עם השפתיים היבשות שלך.‬
‫- קריאייטיב ג׳וס -‬
‫בוא הנה.‬
‫שוב שלום.‬
‫היי…‬
‫אני רק אקח את הפחיות האלה,‬ ‫אם זה בסדר מבחינתך.‬
‫מגניב!‬
‫אתה עובד על יצירה בטכניקה מעורבת?‬
‫כן. בדיוק.‬
‫איזו דרך נהדרת למצוא השראה!‬
‫אתה יודע, אני אשמח להזמין אותך‬ ‫לארוחת צהריים ולשאול אותך כמה שאלות.‬
‫כמה שאלות? נמאס לי כבר מכל השאלות!‬
‫אני מצטער.‬
‫תראה, האמת היא‬
‫שאני מרוויח יותר כסף ממחזור הפחיות האלה‬ ‫מאשר ממכירת הציורים שלי.‬
‫אמנות לא שווה כלום, בסדר?‬ ‫זו הונאה אחת גדולה.‬
‫מה? אבל השקעת בזה את כל חייך.‬
‫כן, ותסתכל עליי! אני שקוע בזבל.‬
‫רוצה עצה?‬
‫יש שני סוגים של אמנים בעולם,‬
‫כאלה שמרוויחים כסף‬ ‫וכאלה שהאצבעות שלהם נחתכות‬
‫מפחיות של דיאט קולה בטעם דובדבן.‬
‫תגלה מי אתה.‬
‫איך לעשות את זה?‬ ‫-לא יודע. תיצור משהו.‬
‫תראה אם אנשים אוהבים את זה.‬ ‫אם לא, תמצא תחום אחר, ומהר.‬
‫תן לי את זה! זה שלי!‬
‫דניאל! תעזור לי קצת?‬
‫- שומן בקר -‬
‫ביקשתי ממך ללבוש מכנסיים‬ ‫כשאת מכינה צ'ילי קון קסו!‬
‫זה עניין של בטיחות וגהות.‬
‫זה לא צ׳ילי קון קסו!‬ ‫אמרתי לגדעון שאכין 20 בקבוקים של קרם.‬
‫ואסור לי לפשל‬ ‫כי כולם חושבים שאי אפשר לסמוך עליי.‬
‫תחזיק את עטיפת החטיף הזו‬ ‫כדי שאוכל לשפוך לתוכה קרם חם.‬
‫רגע, יש לי המון צנצנות קטנות מהעבודה.‬
‫פשוט תשתמשי בהן.‬
‫רעיון מעולה! זאת עבודת צוות.‬
‫זה אמור להיות כל כך דליל?‬
‫לעזאזל! בטח טעיתי בכמויות.‬
‫צריך עוד שומן בקר, המרכיב הסודי שלי.‬
‫לעזאזל שוב, נגמר לי!‬
‫מה נעשה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אי אפשר פשוט לקנות שומן בקר באמצע הלילה.‬
‫אפילו לא בשיקגו.‬
‫אהא!‬ ‫-מה?‬
‫מזנון ״אהא״ בהמשך הרחוב!‬
‫אה, נכון!‬
‫מוכרים שם שייק קציץ בשר.‬
‫- מזנון אהא‬ ‫פתוח -‬
‫בוא לאימא.‬
‫- קרם ידיים -‬
‫תיהני.‬
‫ספרי לחברייך.‬
‫דיאן!‬ ‫-אני ערה!‬
‫לא היית ערה.‬
‫אבל הרווחת את הנמנום על הכיסא היום.‬
‫אני מודה שהתרשמתי.‬
‫באמת עשית את זה.‬
‫כן, הייתי מודאגת‬ ‫כשנגמר לי המרכיב הסודי שלנו.‬
‫אבל למזלי, הצלחתי להשיג שומן בקר מהמזנון.‬
‫דיאן, בבקשה אל תספרי לאף אחד‬ ‫שאנחנו משתמשים בשומן בקר.‬
‫בעסקי הקרמים, אנחנו קוראים לזה ״חֵלֶב״.‬
‫מכרנו הכול תוך יום.‬
‫תוכלי להכין עוד 50?‬
‫חמישים?‬
‫עכשיו כשיש לי‬ ‫אספקה בלתי מוגבלת של שומן בקר…‬
‫חֵלֶב.‬ ‫-אני יכולה להכין מאה!‬
‫בוא נעשה את זה, שותף.‬
‫אל תיגעי בי עם ידי הבקר שלך!‬
‫כשהיא שרה את הגרסה האקוסטית‬ ‫של ״פראוד מרי״, כל הכיסאות הסתובבו.‬
‫היא בחרה בבלייק שלטון וזה נכון לסגנון שלה,‬
‫אבל במקומה, הייתי…‬
‫הרשות לניירות ערך פושטת עלינו! תברחו!‬
‫מה?‬ ‫-תחזיקו את המעלית!‬
‫אנא, פנו את המקום!‬
‫אבל מה עם העבודה שלי?‬
‫זה נגמר! החברה הזאת פשטה רגל!‬ ‫היא כבר לא קיימת!‬
‫שומן בקר, הכסף מגיע…‬
‫היי, חבר׳ה.‬
‫אפשר לדבר איתך לרגע ברכב, בבקשה?‬
‫סליחה, חבר׳ה, יש לי כלל ברזל:‬
‫לא להיכנס לרכב‬ ‫עם אנשים שלובשים חליפות טרנינג.‬
‫אחרי תשע פעמים הייתי צריכה לדעת.‬
‫טוב. נעזור לך.‬
‫יש! בקבוק שני ליטר!‬
‫אם אתם שוטרים, אתם חייבים להגיד לי.‬
‫אנחנו לא שוטרים.‬
‫אני סטניסלס. הבעלים של המזנון.‬
‫מה עשית עם הזבל שלנו?‬
‫אני והבוס שלי גדעון הקמנו חברת קרמים קטנה‬
‫והמרכיב הסודי הוא שומן בקר.‬
‫אז הקמת עסק, אה?‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫שומן הבקר שלנו כולו שלך.‬
‫את יכולה לקבל אותו.‬
‫באמת? תודה, סטן!‬
‫אפשר לקרוא לך סטן?‬
‫לא.‬
‫את רק צריכה לתת לנו טעימה קטנה.‬
‫מהקרם? אין בעיה.‬
‫הוא עובד בתור תחליף למיונז כשנגמר לי.‬
‫לא. את תיתני לנו טעימה קטנה‬ ‫מהרווחים של עסק הקרמים.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫נצטרך לשאול את גדעון, והוא…‬
‫כן. אז סיכמנו. שותפים.‬
‫כדאי לך לשטוף אותה.‬
‫- נקניקיות או לא להיות‬ ‫מכירת ציורים -‬
‫תוריד את הנקניקיות המזדיינות מהדלפק‬
‫או שאני אשתמש בהן‬ ‫כדי לסטור לך ישר בפרצוף החנוני שלך.‬
‫- הציורים של סמואל -‬
‫יפה!‬
‫היי!‬
‫דניאל, מה אתה עושה פה?‬
‫ראיתי באינסטגרם‬ ‫שאתה מציג ב״נקניקיות או לא להיות״.‬
‫תודה על העוקב, עכשיו יש לי שניים.‬
‫מה יש לך פה?‬
‫הכנסת אותי למשבר קיומי קטן‬
‫וציירתי משהו.‬
‫אני רוצה להראות לך אותו‬
‫ולבקש את דעתך הכנה. בסדר?‬
‫אתה צריך לזנוח כל תקווה‬ ‫להרוויח אגורה שחוקה מאמנות.‬
‫תמצא משהו אחר.‬
‫תהמר על מרוצי סוסים. תלמד תכנות!‬
‫טוב, הבנתי. אלוהים, היית כן מדי.‬
‫זו אשמתך! נקה את זה!‬
‫אתה רואה? לא תצטרך להתמודד עם זה.‬
‫אין לי את כל היום! מה אתה רוצה?‬
‫אחרי שעזבתי את ״סיבה למסיבה״ ב־2001,‬
‫עברתי ללקוח חדש‬ ‫ועבדתי איתו באופן בלעדי במשך 18 שנה.‬
‫תכננתי הכול - נשפים,‬ ‫הצגות בכורה של מחזות זמר,‬
‫אירועי גיבוש,‬
‫ואני אומרת לך,‬ ‫הלקוח הזה היה ממש תובעני לפעמים.‬
‫זה הבן שלי.‬
‫אנחנו מחפשים מישהי‬ ‫עם יותר נוכחות ברשתות החברתיות.‬
‫אנחנו מעוניינים להעסיק מישהי‬ ‫קצת יותר רעננה.‬
‫הכיוון שלנו קצת שונה…‬
‫אנחנו רוצים מישהו עם יותר ניסיון משמעותי.‬
‫- שלום, קוראים לי קרם -‬
‫תיהני מהקרם.‬
‫גיד, אנחנו עומדים למכור הכול שוב!‬
‫זה נפלא!‬
‫מה שלא נפלא זה הלוגו שבחרת.‬
‫כן… סתם ניסיתי משהו.‬
‫כדאי שתנסי משהו אחר.‬
‫הוא חייב להשתנות.‬
‫עוד רעיון נהדר של גדעון.‬
‫וחשבתי על שם אפשרי לקרם…‬
‫״קרישה.״‬
‫אני מתה על זה! נקרא לו ״קרישה״. גאוני.‬
‫למה את כל כך נחמדה?‬
‫את לא נראית לי שתויה.‬
‫אמרתי לך, אני אחראית…‬
‫שותפים!‬
‫סליחה, אפשר לעזור לך?‬
‫סטניסלס.‬
‫דיאן לוקחת את שומן הבשר שלי לקרם,‬ ‫אז עכשיו אנחנו שותפים, כן?‬
‫אני די בטוחה שסיפרתי לך, גדעון.‬
‫ואו, אתה באמת לא מקשיב כשנשים מדברות, אה?‬
‫בהחלט לא אמרת לי.‬ ‫את עושה לי גזלייטינג, מופרעת.‬
‫שותפים, אל תריבו.‬
‫אז כמה צנצנות מכרנו היום?‬
‫אפס.‬ ‫-חמישים.‬
‫מצוין. אז…‬
‫בפעם הבאה, אולי נמכור כפול.‬
‫מאה. אנחנו יכולים!‬
‫מאה צנצנות?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה עד מחר.‬
‫אחותי, את חייבת!‬
‫דניאל, זו הייתה עבודה מאומצת, אבל הצלחנו!‬
‫רגע, מה עם התווית?‬
‫שיט, שכחתי!‬
‫רגע, מה זה?‬
‫כלום, סתם ציור גרוע שציירתי.‬
‫תכננתי לזרוק אותו.‬
‫לדעתי הוא מעולה. אפשר להשתמש בו?‬
‫באמת? הוא מוצא חן בעינייך?‬
‫הוא מושלם!‬
‫תוכל לצייר ידנית 100 תוויות קטנטנות‬
‫תוך שלוש שעות?‬
‫לא, אבל אני יכול להשתמש במחשב.‬
‫מה שצריך, סטיב ג׳ובס.‬
‫תכננתי הכול - נשפים,‬ ‫הצגות בכורה של מחזות זמר, ערבי גיבוש.‬
‫אז השקעתי הרבה זמן בארגון ו…‬
‫סליחה, חברים, אני מדברת איתכם!‬
‫עיניים אליי, להניח טלפונים!‬
‫עכשיו תקשיבו לי.‬
‫כדאי לכם מאוד להעסיק אותי פה.‬
‫אין תובעניות יותר מנשים לבנות ועשירות,‬
‫והפקתי מסיבות להמוני נשים כאלה.‬
‫אז אם לא תעסיקו אותי,‬ ‫ההפסד יהיה כולו שלכם.‬
‫חכי, אימא! כלומר, בוני!‬
‫האמת?‬
‫את משדרת עוצמה של בוסית‬ ‫וזה מה שאנחנו צריכים באירועים שלנו.‬
‫כן, אני יכול לדמיין אותך‬ ‫אומרת למישהו שהבר הפתוח סגור‬
‫והתשלום במזומן בלבד.‬
‫התפקיד שלך!‬
‫יש!‬
‫- קרישה -‬
‫אני בהחלט, חד משמעית, בלי שום צל של ספק…‬
‫מת על זה!‬
‫יש! אתה רציני?‬
‫דניאל, זה נפלא!‬
‫הצורה מוגדרת אבל גנרית. זה גאוני!‬
‫טוב. ואו! תודה רבה,‬
‫כי הייתי מדוכא מאוד והרגשתי…‬
‫תקשיב, אנחנו חוזרים להתמקד בי.‬
‫קיבלתי.‬ ‫-דיברתי עם ״בורו״ על המוצר שלנו.‬
‫והם רוצים להזמין 500 יחידות לניסיון!‬
‫ואו, גידי־דיגי! זה מדהים!‬
‫אני יודע, מרגש מאוד!‬
‫עכשיו, אפשר לעבור לחדשות לא מדהימות?‬
‫הכנסת אותנו לשותפות‬ ‫עם פושעים מזרח אירופאיים!‬
‫אמרתי לאחד מהם לא לעשן בפנים‬
‫והוא נישק אותי על השפתיים!‬
‫תראה, אני מסכימה‬ ‫שהם לא מועילים לעסק הקרמים שלנו.‬
‫אין לנו עסק קרמים.‬
‫המאפיה מנהלת אותנו!‬
‫תירגע, הם לא פוגעים באף אחד.‬
‫היי. החבר׳ה האלה שודדים לקוחות לאור היום.‬
‫הם דוחפים להם ידיים לכיסים והכול.‬
‫דיאן, את צריכה לטפל בזה.‬
‫תוציאי אותם מפה מייד!‬
‫אל תדאג, שותף. אני יודעת בדיוק מה לומר.‬
‫- וודקה -‬
‫סטניסלס, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫כן, נכון.‬
‫את צריכה להשיג ערוץ בשם ״אולטימה פולסקה״.‬
‫דיברתי עם גדעון‬
‫והחלטנו שאנחנו רוצים להיפרד מכם.‬
‫להיפרד? אבל מאיפה תביאו שומן בקר?‬
‫לא כל כך קל להשיג אותו.‬
‫אנחנו נמצא דרך.‬
‫אבל אני רוצה להודות לך על העזרה‬ ‫ולבקש ממך להסתלק מפה.‬
‫זה לא מתאים לי.‬
‫כל השותפים צריכים להסכים על דברים.‬
‫אני לא מסכים.‬
‫טוב, בגלל זה אתה כבר לא שותף, אז…‬
‫עשינו הסכם בלחיצת יד.‬
‫ניקולאי היה עד, הוא נוטריון ציבורי.‬
‫ראיתי הכול. זה מחייב משפטית.‬
‫אני אומר שאני עדיין שותף.‬
‫או ש…‬
‫זה מסרק.‬
‫זה כואב יותר עם מסרק.‬
‫ההסכם תקף.‬
‫בסדר, זו הייתה שיחה טובה.‬
‫אני שמחה שפתרנו את זה.‬
‫אני מתחילה לחשוב‬ ‫שהחבר׳ה האלה הם בעיה רצינית.‬
‫טוב, זה מה שנעשה:‬
‫נביא להם קפה,‬ ‫אבל שקיות הסוכר יהיו מורעלות.‬
‫עשו את זה ב״שובר שורות״.‬ ‫-אני לא כותב את זה.‬
‫נעלה אותם על מטוס והוא יתרסק על אי.‬
‫ואז הם יצטרכו לחיות ביחד,‬ ‫אבל זה בעצם יהיה כור המצרף.‬
‫תפסיקי להציע עלילות של סדרות טלוויזיה.‬
‫למה? יצאתי מצרות‬ ‫בזכות סדרות טלוויזיה עשרות פעמים.‬
‫רק בזכות ״מטלוק״‬ ‫התחמקתי משני אישומים על נהיגה בשכרות.‬
‫ואז התחמקתי כדי לעשות ביד מול ״מטלוק״.‬
‫רגע, זהו זה! ״מטלוק״!‬ ‫אנחנו צריכים לפעול משפטית.‬
‫אם נוכל להוכיח בעלות,‬ ‫נוכל לאיים עליהם בתביעה!‬
‫בינגו! אנחנו צריכים עורך דין פטנטים.‬
‫איפה לעזאזל נמצא עורך דין כזה?‬
‫לא יצאת עם עורך דין פטנטים ממש לאחרונה?‬
‫אה, כן! סטיוארט!‬
‫בכל מקרה, זו תמצית הבעיה שלנו.‬
‫אלוהים, אתה נראה טוב.‬
‫מה חשבתי לעצמי?‬ ‫-תתרכזי, לעזאזל!‬
‫אז מה דעתך?‬
‫נשמע לי שאתם צריכים‬ ‫להגיש צו מניעה כדי להגן על המוצר שלכם.‬
‫כן! זה יעבוד?‬
‫אם הם לא יסכימו לעזוב,‬ ‫נפגוש אותם בבית המשפט.‬
‫מבחינה משפטית, הניצחון בטוח.‬
‫יש!‬
‫רואה? אמרתי לך שהחבר׳ה האלה‬ ‫הם כלום לעומת ידידי סטיוארט.‬
‫תודה, דיאן.‬
‫סתם מתוך סקרנות, מי הצד השני?‬
‫הם גנגסטרים פולנים.‬
‫לא כדאי אפילו להגיד את זה בצחוק,‬ ‫הם ידועים לשמצה באכזריות שלהם.‬
‫בכל מקרה, אני אכין את המסמכים.‬
‫טוב, אז אתה אומר לי שתוכנית הפנסיה שלי…‬
‫יצאה לפנסיה בעצמה.‬
‫אלוהים ישמור!‬
‫אז אין לי פנסיה, וכל החסכונות שלי‬ ‫היו מושקעים במניות של החברה.‬
‫מה אני אמור לעשות?‬
‫מרק, חדשות נהדרות!‬
‫קיבלו אותי לעבודה!‬
‫מרק, אתה בוכה.‬
‫אני פשוט כל כך שמח בשבילך. זה הכול.‬
‫אני כל כך מתרגשת!‬
‫השכר לא גבוה,‬
‫אבל בפעם הראשונה מזה שנים, התעוררתי לחיים!‬
‫זה נהדר!‬
‫היי, מה בדיוק השכר?‬
‫אל תדאג, מרק, אתה עדיין המפרנס העיקרי.‬
‫בהפרש גדול.‬
‫מעולה. יופי.‬
‫אני הולכת לקנות חצאיות עיפרון!‬
‫תארזו את המזוודות, חברים. החרא הזה נגמר!‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫טוב, סטן, יש לנו משהו קטן שנקרא ״פתאט״.‬
‫״פטנט״! אלוהים!‬
‫וזה צו מניעה שהוגש מטעמנו,‬
‫שיהיה קביל בבית המשפט‬ ‫יותר מכל הסכם בלחיצת יד.‬
‫אפשר לראות את זה, בבקשה?‬
‫אלוהים! זה היה מנוילן!‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום!‬
‫חזרתי!‬
‫סטניסלס?‬
‫דודה זוזנה?‬
‫את מכירה אותו?‬
‫הוא האחיין שלי.‬
‫אלוהים! כולם באמת מכירים זה את זה!‬
‫טוב, אני מקווה שאתם מסתדרים‬
‫כי מתברר שהוא השותף החדש שלי ושל גדעון.‬
‫אני מתנצל.‬
‫ואו, זוזנה!‬
‫כן! באמת היית צריכה לתת לו את כל הפירוגי?‬
‫תודה שהגנת עלינו, זוזנה.‬
‫טוב, נראה שדיאן פתרה עוד בעיה.‬
‫מה? לא עשית כלום.‬
‫בדיוק. ואנחנו עדיין צריכים‬ ‫לספק את ההזמנה של ״בורו״.‬
‫מה נעשה?‬
‫כבר אין לנו מקור לשומן בקר.‬
‫סליחה, אני צריכה‬ ‫לנקז נוזלים מכפות הרגליים.‬
‫הן כמו נקניקיות.‬
‫טיסה ארוכה, עצירה בווינה.‬
‫האיש שישב לידי שלשל.‬
‫רק רגע.‬
‫וינה. נקניקיות. שלשול!‬
‫אני יודעת מה אנחנו צריכים לעשות!‬
‫יום ראשון מדהים, בוני! שיחקת אותה!‬
‫חתונת הכלבים הזאת תהיה מטורפת!‬
‫יותר נכון, ״טורפת״!‬
‫כן!‬
‫האובר שלי הגיע. ביי!‬
‫אפשר להציע לך מים?‬
‫לא, תודה, אני… מרק?‬
‫בוני?‬
‫זכותך המלאה לכעוס עליי שלא סיפרתי לך.‬
‫פשוט לא רציתי שערכי ירד בעינייך.‬
‫אני לא כועסת, מותק.‬
‫ועכשיו שנינו מתחילים מחדש.‬
‫נעשה את זה ביחד.‬
‫אנחנו צוות.‬
‫אתה בא הביתה?‬
‫האמת היא שאני צריך‬ ‫לאסוף מישהו בנמל התעופה ב…‬
‫מונסטר, אינדיאנה?‬
‫נו, באמת!‬
‫פלפלים מתוקים עדיפים בהרבה!‬
‫ממש לא! רק פלפלים חריפים!‬
‫חברים, אנחנו לא יכולים‬ ‫לנהל את הדיון הזה כל יום!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אפשר בבקשה לגזול רגע מזמנכם?‬
‫תתקשרו לאבטחה!‬
‫רגע! אנחנו צריכים את שומן הבקר שלכם.‬
‫שומן הבקר שאתם משלמים‬ ‫סכומים גדולים כדי להיפטר ממנו.‬
‫אנחנו ניקח אותו מכם חינם אין כסף.‬
‫אם לצטט את וורן באפט,‬ ‫תהיה כאן ״תועלת הדדית״.‬
‫ואם לצטט את ג׳ימי באפט,‬ ‫״איך נכנסת אל מאחורי הקלעים?״‬
‫אז מה אתם אומרים, חברים? עשינו עסק?‬
‫תודה שקנית אותו.‬ ‫זה הציור הראשון שמכרתי מזה שנים.‬
‫אני שמח שהוא מצא את ביתו.‬
‫ואני מתכוון להתפנק‬ ‫ולהחזיר את אספקת המים לדירה שלי.‬
‫הגיע זמן לאמבטיה של סמואל!‬
‫דיאן, כשנפגשנו לראשונה הייתה לי תחושה‬
‫שיום אחד נגרור ביחד‬ ‫צידניות מלאות בשומן בקר‬
‫לתוך הדירה המתפוררת שלך.‬
‫באמת?‬
‫לא! אבל באופן מוזר, אני שמח שזה קורה.‬
‫תשכחו מאמנות, בואו נכין קרם!‬
‫כן, אני אלבש את בגדי העבודה שלי.‬
‫אלוהים, אלה לא מכנסיים עם כפתורים בצדדים!‬
‫נראה לי שעשיתי לעצמי קרע בפרינאום.‬
‫תרגום כתוביות: אדוה לנציאנו‬