‎UN SERIAL NETFLIX
‎BAZAT PE O POVESTE REALĂ.
‎NIMIC DIN TOATE ACESTEA ‎NU S-A ÎNTÂMPLAT.
‎BERLINUL DE EST ‎1987
‎Mereu pregătit!
‎Salut!
‎Salut, tovarășe Lenin!
‎Poftim.
‎Un mic cadou de adio.
‎Nu-mi vine să cred!
‎BERLINUL DE VEST
‎Campari cu portocale.
‎Salut! Ce mai faci?
‎Pot lua șnaps pentru amândoi.
‎Sunt Sven. Bine.
‎Un porcușor, al doilea porcușor.
‎Toți porcușorii s-au dus acasă.
‎Băga-mi-aș!
‎Bună seara, tovarăși! Totul bine?
‎Sigur că da.
‎Ce e?
‎Nimic.
‎E sirop de tuse.
‎Pentru tuse.
‎Ce tuse?
‎Ești dezgustător, știai?
‎Ziceai că nu tușesc. De ce te superi?
‎Poate ai alte boli.
‎- Alte boli? Cum ar fi? ‎- De unde să știu? Tuberculoză?
‎- Se tușește în tuberculoză? ‎- Tu nu tușești!
‎- De ce aș bea sirop de tuse atunci? ‎- Pentru că ești agitat.
‎Te rog să nu te mai legi de mine.
‎Unde o fi?
‎Sper că nu a dat greș.
‎Mai degrabă va dispărea Zidul.
‎Coborâți geamul.
‎E interzis să parcați aici, amici.
‎- Habar nu ai, idiotule! ‎- Poftim?
‎Suntem de la Ministerul Securității.
‎Dispari până nu-ți rup capul ‎și mă ușurez în gâtul tău!
‎Uwe, ajunge! Îmi pare rău, tovarășe.
‎- O seară frumoasă, tovarăși! ‎- Jigodie nenorocită!
‎Ce? Ce e?
‎- Îi arăt eu jigodiei. ‎- Lasă-l! Închide portiera!
‎Bine, poftim!
‎Mă obosești la culme, Uwe!
‎Uite-o.
‎Tovarășe Wolf,
‎ținta a fost eliminată.
‎Firma îți e recunoscătoare.
‎Un cadou din Vest.
‎Ce tare!
‎- Colegii mei de la Omucideri. ‎- Colegi?
‎Da, ne știm. Sunt Sven, de la Fraudă.
‎- Tu ai raportat crima? ‎- Da, eu am fost.
‎Da, eram înăuntru. Am văzut suspecta.
‎Stătea chiar lângă mine.
‎Femeie, 165 cm, pe la douăzeci de ani, ‎foarte atrăgătoare,
‎în formă foarte bună,
‎cu un brici pe picior.
‎Avea un mers foarte hotărât, ‎iar privirea...
‎de tigroaică.
‎Exact! Am făcut o schiță.
‎Aproximativ așa arăta.
‎- Ea e? ‎- Da.
‎Bine. Nu aș vrea ‎să-ți insult talentul artistic, Petzold,
‎dar nu ne prea ajută.
‎Pe naiba! S-o trimitem ‎prin fax la toate secțiile.
‎O sun pe Stäblein de la secție.
‎Îi va reuși mai bine, ‎dar mulțumim pentru implicare.
‎Ești beat ca un sconcs, Petzold.
‎Cum?
‎Stai.
‎Dar…
‎MINISTERUL SECURITĂȚII ‎BERLINUL DE EST
‎Pa!
‎Intră.
‎Dle colonel?
‎Informatoarea „Nepoata” a încheiat ‎operațiunea cu succes.
‎Mă bucur să aud asta.
‎E un agent bun, nu?
‎- Da, domnule. ‎- Foarte bun, nu?
‎Da. Este.
‎Și foarte atrăgătoare, nu?
‎Nicio grijă, domnule.
‎Scopul relației mele cu Kleo Straub ‎este acela de a o ghida doar.
‎Dacă e ceva romantic la mijloc, ‎te castrez și apoi vă dau amândurora foc.
‎- Ai înțeles? ‎- Da, domnule.
‎Bine, Wolf, poți pleca acasă.
‎NU FACEȚI MIZERIE!
‎Pitti caută o cravată
‎Vrei să pari inteligent mâine, nu?
‎Nu mai râde pe seama mea.
‎Bună seara!
‎Spală-te pe mâini.
‎Să mă spăl? Tu te-ai spălat?
‎Haide, arată-mi.
‎Ia-l de aici.
‎Ești cumva gravidă?
‎Da.
‎Glumești.
‎Și dacă nu glumesc?
‎Dacă nu glumești…
‎Nu știu ce să spun.
‎Presupun că devin tată.
‎Kleo.
‎Nu te mai juca.
‎Să vorbim serios.
‎Nu te bucuri?
‎Sigur că mă bucur!
‎De cât timp știi?
‎De 56 de zile, opt ore și 52 de secunde.
‎De așa mult? Și nu ai spus nimic?
‎E fată sau băiat?
‎Sper că va fi o agentă de primă clasă.
‎Îi va fi destul de greu să se ridice
‎la nivelul mamei ei.
‎Și ce facem cu Firma?
‎Va trebui ‎să elimine altcineva inamicii statului.
‎Azi a fost ultima mea misiune. ‎O să fac instructaj și patinaj.
‎Îmi place ideea.
‎O să am sânii mari.
‎Jos bluza.
‎Fir-ar!
‎Vrei să cred că ai făcut ‎un AVC sau că ai murit?
‎Trebuia să pară AVC.
‎Doamne, Sven! Ce crezi că faci?
‎Acum două zile ai ieșit la bere ‎și te întorci acum?
‎N-am știut nimic de tine două zile.
‎Mi-am făcut griji.
‎În versiunea mea, ‎am pregătit deja micul dejun
‎cu cafea și cu rulouri de ouă.
‎N-am spus că ne sunăm?
‎Așa e. Și îmi pare foarte rău.
‎Dar s-a întâmplat o nebunie. ‎N-ai să crezi.
‎A avut loc o crimă în Big Eden. ‎Și cine a fost martor? Eu.
‎E o șansă.
‎E șansa mea.
‎Salut, tată.
‎Doamne!
‎Ce e?
‎- Ce e? ‎- Puți, tată.
‎Tu puți.
‎E grozav.
‎Știi ce e grozav? Să dormi.
‎Sven, vino la culcare.
‎POLIȚIA
‎- Neața, Petzold! ‎- Neața!
‎Era și timpul.
‎Svenny, n-am sunat-o deloc ieri, ‎așa cum ai spus.
‎- Da? ‎- Da.
‎Bine, Freddy.
‎Dar am sunat-o aseară de cinci ori. ‎M-am îmbătat la Diener's.
‎I-am lăsat tâmpenii ‎înregistrate pe robot: „Ești minunată.”
‎A șasea oară a răspuns.
‎Nu cred că i-a plăcut. Mersi.
‎Nu mi se pare chiar minunată ‎Natalie a ta.
‎E puțin cam pretențioasă.
‎Îți dă mâna s-o spui. Tu o ai pe Jenny. ‎Nu toți avem norocul tău.
‎Cum adică „noroc”? ‎Sunt un tip pe cinste.
‎Tu ești un tip pe cinste? ‎Și eu? Sunt un om simplu?
‎Mergem la cumpărături,
‎te tundem, îți luăm mașină.
‎Râzi pe seama mea?
‎Te vei confesa altcuiva în curând.
‎De ce?
‎Am fost la Eden aseară.
‎La Eden? Unde a avut loc crima?
‎Exact. Am văzut o suspectă. Uite.
‎I-am descris-o lui Stäblein.
‎Ce-i asta? ‎Arată ca o puștoaică de zece ani.
‎Ce tot spui? Ai ideea ce înseamnă asta?
‎Ce înseamnă?
‎Voi rezolva acest caz.
‎Vei rezolva cazul? Ce e cu tine?
‎- Îți spun… ‎- Revin.
‎Sven. Svenny?
‎Bună, dle Böttger!
‎Noutăți în cazul Eden? Ceva despre femeie?
‎Vreau să fiu ținut la curent.
‎Da, mi-a zis Michalzik ‎despre opera ta de artă.
‎Din păcate, nimic, ‎nici după o cercetare amănunțită.
‎Pare că a dispărut.
‎Dacă au nevoie colegii tăi de ajutor,
‎sunt gata să ajut oricând. Bine?
‎Înainte să-ți oferi ajutorul,
‎învață să-ți faci treaba, Petzold!
‎Intră.
‎Asta a interceptat rezidentul nostru ‎din Berlinul de Vest.
‎Mă gândeam…
‎Mersi, Heinrich.
‎Fir-ar al dracului!
‎Tovarășe? Da, eu sunt, colonelul Ludger.
‎Avem o problemă.
‎Valiza e în siguranță?
‎Căci e un tip pe cinste
‎Și nimeni nu poate nega
‎Noroc!
‎Pentru tovarășul Straub, ‎cel mai bun agent comandant.
‎Trei urale ‎pentru colonel-generalul nostru.
‎Ura!
‎Kleo, scumpa mea.
‎Tovarășul Mielke.
‎Da, e o mare onoare.
‎A venit special pentru a mă felicita.
‎Un radio portabil. Mulțumesc mult.
‎Știu că ai deja unul, bunicule, ‎dar acesta e stereo și bas.
‎Tu ești foarte pasionat de muzică ‎și m-am gândit că o să-ți placă.
‎Pornește-l, atunci. ‎Nu știu cum funcționează.
‎Privește.
‎E perfect. Mulțumesc.
‎Bine, mă bucur.
‎Otto? Ministrul vrea să te salute.
‎Mersi, Klaus! Vin acum.
‎Bine, bunicule. ‎Merg să-mi încep tura de noapte.
‎Ne vedem săptămâna viitoare.
‎Distrează-te în continuare. Pa!
‎BERLIN-MARZAHN ‎POD PIETONAL
‎- Uită-te pe unde mergi, domnișoară. ‎- Mă scuzați.
‎Da, și am mers singură la discotecă.
‎Da.
‎Mă gândeam să arunc o privire. ‎Așa l-am cunoscut pe Marco.
‎- Marco? ‎- Da, Marco din Fangschleuse.
‎Am dansat puțin și ne-am distrat.
‎Mi-a spus că lucrează ‎la distileria de coniac Wilthen.
‎I-am spus:
‎„Să nu devii alcoolic ‎dacă ai totul gratuit.”
‎Înțelegi ce spun?
‎Și mi-a zis foarte serios:
‎„Beau chestia asta de câțiva ani, ‎aș ști dacă sunt alcoolic.”
‎Un miracol. Îți vine să crezi?
‎- Dră Straub? ‎- Da.
‎Trebuie să ne urmați.
‎- Cine sunteți? ‎- Despre ce e vorba?
‎Ați fost raportată.
‎Trebuie să fie o neînțelegere. ‎Mă numesc Kleo Straub.
‎Vă rugăm să ne urmați.
‎Veniți.
‎Ce să le spun, Kleo? ‎Nu pot să spun că ai fost arestată.
‎Mă eliberează repede, Jutta.
‎Dră Straub, ați fost acuzată ‎de dezvăluire de secrete.
‎Ați oferit ‎schițele casetofonului Stern Radio
‎SKR 800 Mir ‎unui reprezentant din tabăra inamicului.
‎E absurd.
‎Lucrați pentru Stern Radio ‎Entertainment Electronics.
‎Așa e. În producție.
‎Cum explicați asta?
‎M-am lovit din greșeală de el.
‎Acest bărbat e agent inamic ‎din Germania de Vest.
‎A fost reținut la graniță ‎imediat după aceea.
‎Sunați la HVA, Divizia 18. ‎Vor clarifica totul.
‎Ați fost crescută de bunic.
‎Da.
‎Iar bunicul meu lucrează pentru HVA, ‎Divizia 1. Întrebați-l.
‎Nu există numele de Kleo Straub ‎în registrele Ministerului Securității.
‎Aveți interese personale?
‎Nu!
‎Sunt angajat neoficial al Ministerului ‎Securității, HVA, Divizia 18.
‎Am fost implicată în 12 misiuni de succes. ‎Totul e la dosar.
‎Vorbiți cu comandantul meu.
‎Nicio grijă. Așa vom face.
‎Verdictul e următorul:
‎În conformitate cu paragrafele 96 și 97
‎ale Codului Penal ‎al Republicii Democrate Germane,
‎din cauza gravității ‎cazului de trădare și spionaj,
‎acuzata Kleo Jennifer Straub, ‎născută la 2 septembrie 1964,
‎e condamnată la închisoare pe viață.
‎Cer să-mi fie ascultați martorii.
‎Martorii au fost interogați, dnă Straub.
‎Și v-au spus pentru cine lucrez.
‎Toți martorii au depus mărturie ‎împotriva dv.
‎Colegii de la Stern Radio,
‎comandantul Uwe Mittig, ‎colonelul Wieczorek și bunicul dv.
‎E imposibil!
‎Vreau să văd dosarul.
‎Cer acces la dosar!
‎Sunt însărcinată!
‎Trebuia să vă gândiți ‎la toate astea înainte, dră Straub.
‎Luați prizoniera.
‎E o glumă.
‎Draga mea Kleo, am luat multe ‎decizii la viața mea.
‎Cea mai grea ‎a fost să te las în închisoare.
‎Nu ai greșit cu nimic.
‎Dacă vei citi vreodată aceste cuvinte,
‎iartă și uită,
‎altfel nu-ți vei găsi pacea.
‎Cu dragoste, bunicul tău.
‎Tovarășe, informatorul „Nepoata” ‎a fost dezactivat.
‎Ai înțeles?
‎Da, domnule.
‎„Pântecul îi e atât de poluat,
‎că nici copil nu pot face cu ea.”
‎- Ce film bun! ‎- Cum…
‎Bună, ce doriți?
‎- Ce să mâncăm? ‎- Două curry-uri?
‎- Bine. ‎- Da.
‎Aici, coleg Petzold.
‎- Da? ‎- Haide.
‎- Cazul Eden. ‎- Da?
‎- Îți amintești? ‎- Sigur.
‎Cazul a fost închis.
‎Cum? De ce?
‎Tipul a murit de supradoză, ‎nu a fost o crimă.
‎Dar femeia avea un brici pe picior.
‎Cine aduce un brici la discotecă?
‎Ar fi un indiciu într-un caz ‎de înjunghiere, dar n-a fost așa.
‎Da, dar există o victimă. ‎Cine e victima?
‎Nu a fost identificat.
‎Și femeia?
‎Ați cercetat-o?
‎Da, cei de la Omucideri ‎spun că nu există.
‎Ai încercat cârnații cu curry de azi?
‎Cum adică nu există? ‎Își bat joc de mine?
‎Există, eu am văzut-o. Eram acolo.
‎Dar erai foarte băut. Chiar tu ai spus-o.
‎Ce legătură are asta? ‎Femeia era acolo oricum.
‎Ascultă, Petzold. ‎Ești la Fraudă, nu la Omucideri.
‎- Dar dle Böttger… ‎- Ascultă.
‎Ce pun la cale escrocii?
‎Ce-a fost asta?
‎Cazul Eden.
‎Zice că tipul a murit de supradoză ‎și au închis cazul.
‎Tipul nu a murit de supradoză.
‎Garantez că femeia l-a ucis.
‎Bine, vrei și niște cartofi prăjiți…
‎Nu!
‎Nu facem asta.
‎Totul e în ordine. Voiam să ajut.
‎Ți-a ajuns sau mai vrei, păpușă?
‎Am venit să vă spunem
‎că plecarea voastră…
‎Nu cred! Dă mai tare.
‎Mai tare!
‎Noile reguli de călătorie ale RDG ‎odată cu deschiderea granițelor
‎au dus la formarea de cozi ‎la intrarea în Berlinul de Vest
‎aseară și peste noapte.
‎Vântul schimbării,
‎care bate prin Europa de ceva vreme, ‎n-a ocolit Germania.
‎Berlinul va supraviețui, Zidul va cădea.
‎Pentru a decongestiona ‎închisorile din RDG,
‎conducerea Partidului Comunist ‎a hotărât amnistia
‎și grațierea tuturor deținuților politici.
‎POARTA 2
‎MAI 1990
‎Mulțumesc.
‎Ți-e teamă să mergi în Vest?
‎- Pot? ‎- Sigur.
‎Și să mă întorc?
‎- Depinde. ‎- Se va închide din nou granița?
‎Sincer să spun, orice e posibil.
‎- Salut! ‎- Cine ești?
‎Sunt Thilo. Tu?
‎Eu locuiam aici.
‎- Am venit să iau ceva. ‎- Bine.
‎Mai e cineva aici?
‎Nu.
‎Nu-i așa că e tare muzica asta?
‎CEREALE
‎Ești din partea de vest.
‎Da, dar respect toate regulile.
‎Avem legi.
‎ÎN TEHNO NOI CREDEM
‎Ce lege?
‎Dacă te muți într-un apartament gol ‎și plătești chirie trei luni,
‎devii noul chiriaș.
‎Am plătit, așadar e al meu.
‎Poți dormi aici dacă dorești.
‎Nu sunt genul de vestic ‎care fură apartamentele esticilor.
‎Îmi place ținuta ta.
‎Știi Eimer? E un fel de discotecă.
‎Dar Ufo știi?
‎Fischlabor?
‎Nici măcar Tacheles?
‎- Trăiești pe altă planetă. ‎- Ce vrei de la mine?
‎Ai multe de recuperat.
‎Vino diseară pe la Tacheles. ‎Se redeschide.
‎Nu am fost aici, ai înțeles?
‎Ai priceput?
‎Klaus, un amic de-ai mei, ‎și-a făcut o gaură în frunte
‎cu un burghiu cu pedală.
‎Ca un al treilea ochi.
‎Iluminare, nu?
‎Cu toții veniți aici acum?
‎Fir-ar!
‎Ce doriți?
‎Dosarul meu.
‎Vreau să aflu ce s-a întâmplat de fapt ‎și cine a orchestrat totul.
‎Se întâmplă multe în țara asta ‎și nu totul e de bine.
‎E Vestul Sălbatic acum, ‎sau mai degrabă Estul Sălbatic.
‎Piața neagră e tot mai înfloritoare.
‎Electrocasnice, piese auto, ‎covoare, jeanși.
‎Jeanși. Imaginați-vă!
‎Nimeni nu-i mai ia în serios ‎pe germanii din Est.
‎Nici ei înșiși n-o mai fac.
‎Trebuie așadar să trecem la treabă ‎și să formăm o nouă divizie.
‎Și țigări.
‎Vietnamezii…
‎Vietnamezii vin în număr mare ‎din partea de est
‎și fac contrabandă cu țigări.
‎Va fi o nebunie.
‎Vietnamezii?
‎Da.
‎Iar ești pe urmele ‎unui pește mare, Petzold.
‎De ajuns pentru azi. ‎Mulțumesc. La muncă.
‎Nu-ți bate capul. Știu, Svenny.
‎Petzold, du dosarele astea la arhivă.
‎- Ce dosare sunt? ‎- Ale deținuților politici grațiați.
‎Ce facem cu ele?
‎Ne vom tapeta ‎cabanele de vânătoare cu ele.
‎Amuzant.
‎La arhivă, deci.
‎Nu.
‎INFORMATOR XVIII „NEPOATA” ‎2477/82 - MINISTERUL SECURITĂȚII
‎Unde e, fir-ar să fie?
‎Știam eu. Știam eu de la început.
‎Kleo Straub, agent, Stern Radio, Pralina.
‎VERDICT
‎AGENTUL TREBUIE SĂ FIE MAI CURAT ‎ȘI MAI ONEST DECÂT TOȚI CEILALȚI.
‎MANDAT DE ARESTARE
‎VERDICT
‎MĂRTURIE - OTTO STRAUB
‎Tovarășul colonel-general Straub, HVA, ‎Divizia 1, s-a oferit să depună mărturie.
‎Tovarășe, aveți în față ‎declarația nepoatei dv.?
‎Da, tot ce spune Kleo e un mister total.
‎N-a lucrat nicio secundă ‎pentru Ministerul Securității.
‎Nu, nici oficial, nici neoficial.
‎Nu știam de contactele ei din RFG. ‎Dar nici nu pot să le neg în totalitate.
‎Orice e posibil, dar eu nu știam nimic.
‎E capabilă de o colaborare cu Vestul?
‎Nu am cunoștință ‎de vreo activitate de spionaj,
‎dar, da, e posibil orice.
‎Știți…
‎Da?
‎Kleo e…
‎Are probleme mintale.
‎Le-a moștenit de la Brigitte, mama ei.
‎Și ea a avut…
‎Și ea s-a înconjurat ‎cu elemente negative…
‎N-a fost o influență bună pentru fetiță.
‎Kleo.
‎Primea nepoata dv. tratament?
‎Mă bucur să te revăd.
‎Ce ascultai?
‎Exact! Ce anume ascultam?
‎Am tort cremos.
‎Îți place mult.
‎Sau un șnaps mai întâi?
‎Aduc câte un șnaps.
‎Dorești?
‎De ce, bunicule?
‎Pentru ce?
‎Kleo.
‎N-am avut de ales.
‎Trebuie să înțelegi.
‎Urmam niște ordine. ‎Știi cum funcționau lucrurile.
‎Erai agent secret ‎și știi ce însemna asta.
‎Nu puteam recunoaște ‎că lucrezi pentru Firmă.
‎Asta ar fi însemnat trădare.
‎N-am avut de ales.
‎N-ai avut?
‎Știi ce mi-au făcut?
‎Știi?
‎Am pierdut copilul.
‎Nu voi mai putea avea copii.
‎Eu n-am avut de ales.
‎Așa e.
‎Vreau să citești asta.
‎Ce e?
‎Lenin?
‎Da.
‎Pe bune?
‎Bine.
‎Mă crezi vinovat…
‎iar dacă omul care te-a trădat
‎nu ar fi iubitul tău bunic,
‎l-ai ucide pe loc.
‎Da. Bine. Fă-o.
‎Bunicule?
‎Haide, fă-o!
‎Da, dar e nevoie de curaj. ‎Crezi că-ți voi permite să pleci?
‎Nu.
‎N-am să-ți fac această ultimă favoare.
‎N-am vrut decât să-ți intru în grații.
‎Mereu.
‎Erai totul pentru mine.
‎Ajunge.
‎Kleo!
‎Mă bucur c-ai venit.
‎REPUBLICA CHILE
‎- Salut! ‎- Cum merge?
‎Asta e a tovarășilor din Berlin.
‎Kleo a ieșit și tulbură apele. ‎Asigură-te că nu pune mâna pe ea.
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan