Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
STUDENTSKI DOM
Kako smrdi!
Tvoj spava u čarapama.
Da ih probudimo? -Da.
Dižite se, frikovi!
Opet su pretjerali. Ne mogu se ni pomaknuti!
Mili, jako mi treba cigareta.
Neću pitati gdje si sinoć bio ni praviti scenu.
Jedna cigareta i nestat ću kao da me nikad nije bilo.
Hajde, Igore, uvijek ih imaš. -Jedna je u ormariću.
Dobro...
Ovdje nema ničega! Gade!
Pogledaj na prozorskoj dasci.
Pusti me da spavam.
Kaminski, preškrt si da bi podijelio cigarete?
Našla sam ih!
Lažljivče!
Dobro jutro, Zabela.
Zabela, zašto tako dobar fizičar...
Gotovo matematičar.
Živi s nama... S tako...
Ne opasnima, ali beskorisnima... -Lakomislenim humanitarkama?
Baš ste drage.
Nellie...
On je jedini koji misli da smo drage.
Zato smo se zaljubile u tebe.
Zabela, vjenčajmo se. -Zašto?
Ionako pušite u mojem krevetu.
Zabela se pravi da je duhovit.
Zabela, znaš, za godinu dana
ja, ona i ona dvojica diplomirat ćemo i otići.
A ti ćeš još tri godine biti ovdje bez nas.
Zar me nećete posjećivati? -Možeš misliti!
Zaboravit ćemo se međusobno i ovo će postati prošlost.
Zabela, nemojmo gubiti vrijeme.
Daj da te poljubimo.
Ako se oženiš njome, varat će te.
Patit ćeš, ali zbog toga ćeš me samo još više voljeti.
U redu je patiti ako na kraju sve završi dobro.
Botova! -Bok, dečki!
Pazite što radite!
Simakov, spavaš?!
Dobro jutro, Olga Vasiljevna. -Uništio si vrata na 4. katu!
I pošarao sve zidove svojim šugavim piskaranjem!
Ustaj!
Ustani, smeće jedno!
Sutra ću reći studentskom vijeću da vas izbaci!
Dosta mi vas je!
Živjet ćete u kanalizaciji!
Pratit ću i vas dvojicu.
I one vaše djevojke.
Čestitam, Ivan. Nema ti ravna!
Olga Vasiljevna!
Nemojte izbaciti Vanju.
Treba mu vremena da se sabere.
To traje već šest mjeseci.
I gdje su rezultati? -Pomoći ćemo vam.
A da dečki i ja popravimo ona vrata? Čak ćemo ih i obojiti!
Koji dečki? Onaj pijanac Simakov?
On je samo gnjavaža.
Semestar nije još ni počeo, a svi su već ludi.
Molim vas!
Ako si tako dobar, možeš li zamijeniti bravu na krovu?
Odmah!
Možeš li objasniti nešto?
Zašto svi idete na krov? Što je gore posebno?
Kriv su pogled i ljudska osjećajnost.
Ja nisam ni nogom stupio onamo.
Aha, ni nogom.
Bravu pokupi od mojeg muža.
Provjerit ću je li postavljena.
Ivan! Znam da me čuješ. Strašno si nemaran.
Znaš da nas ona može sve izbaciti van.
Što ćemo bez stambene dozvole?
Nitko nas neće zaposliti i nećemo naći drugo mjesto za život.
Zar ćemo spavati na ulici?
Završiti u zatvoru na godinu dana?
Onda se možeš oprostiti od snova o lijepoj budućnosti.
Kužim da te boli kurac za sebe, ali misli na nas!
Dosta! Čuo sam i razumijem te. Hvala, mama.
Prekrasno... Toliko piješ da je čudo što si uopće živ!
Idem.
Što?!
Dobro jutro. Olga Vasiljevna rekla mi je da dođem po bravu.
Ja ću završiti.
Zašto je on ovdje? -Pomaže mi.
Pogledajte sami.
Ključevi.
I...
Za vas.
Imate težak posao.
Nitko me ne cijeni. -Ja vas cijenim. Svi vas cijenimo!
Da me cijeniš, katkad bi me posjetio.
Na prvoj godini često si me posjećivao.
Razgovarali smo o Kavkazu...
Sad me ne trebaš i zaboravio si me.
Nisam.
Jednostavno sam zauzet učenjem.
Obavezno ću vas uskoro posjetiti.
Da, da.
Ovaj te put nije udario grom?
Opsjena! Tvoj je na tjedan dana.
Što će mi?
Krov je jedino mjesto u domu gdje možeš biti sam.
Kad pomisliš da ćeš eksplodirati, dođi ovamo.
U redu.
Ali ako te ulove, nisi ga dobio od mene. Hajdemo.
Bok, Nellie. -Hej, Katja.
Karavajeva! Dođi ovamo!
Što hoćeš?
Ja sam vođa Komsomola,
a ne domar.
Gapon, zar si pijan? Jutro je.
Što ti je? Dođi na sekundu. Dođi!
Ovo je totalna rupa.
Kako si mi?
Šuti!
Kujo!
To boli, glupačo!
Boli me!
Kujo glupa!
Igore! Ne idi onamo!
U Komsomolu je pa misli da može sve?
Ja ću to srediti. -Ne!
Svi imaju neki talent.
Stari, ovo ti je totalna rupa!
Dođi, Gapone. Porazgovarajmo kao muškarac s muškarcem.
Pusti Karavajevu na miru.
Zašto bih? Prije smo često petljali...
Kaminski bi se ženio njome.
Molim?
Zar je bolji od mene?
Nećeš dobiti ništa od nje, vjeruj mi.
Molim te kao prijatelja. Zaboravi na to.
Idi u kurac sa svojim molbama!
Ne moraš tako razgovarati.
Normalno sam razgovarao.
Sâm ću se pobrinuti za sebe.
Kao kad te murja htjela zgrabiti?
Tko te branio? Ja!
Kada su te oni frajeri došli istući? Opet ja!
Zato te molim kao prijatelj da pustiš Karavajevu na miru.
Prijatelju, gubi se!
Čuješ li me?
Van!
Znaš li ti tko sam ja?! -Dobro me slušaj, Gapone.
Pusti Karavajevu i ne gnjavi Kaminskog.
Kuja! -Slušaj me.
Ako ne pustiš Karavajevu na miru,
ona će te optužiti za silovanje.
A svjedoci? -Ja ću biti svjedok, Gapone!
Bio sam u sobi i čuo je kako vrišti!
Kada šutiš...
Ja ne znam, ne sjećam se...
Ne vidim što...
Ne vidim što se događa oko mene.
Druže ekonomistu, tvoja roba!
Otkud je to?
Da ti damo love za klopu? -Da.
Jesi li donio mlijeko? -Nije ga bilo.
Šteta. Potražit ću ga sljedeći put.
Uzmi koliko hoćeš, draga. Je li tjestenina gotova?
Kaminski, ne seri. Nismo tvoji robovi.
Naravno da niste. Robovi bolje kuhaju.
Bacit ću nešto na tebe!
Baci meso na tjesteninu.
Zabela, još vina?
Ne daj vina Zabeli. Mlad je i nevin.
Udat ću se za njega kad ostarim. -Ne, ja ću.
Ne kradi nam sreću! -Kujo!
Niste dovoljno zanimljive za njega.
On nije s ovog svijeta. Vaša ženstvenost
odvlači mu pozornost od ciljeva.
Želi služiti čovječanstvu, a vi smetate.
Ne znam baš, Vanja.
Pametna žena uz tebe
uvijek je dobar recept.
I, hoćemo li popiti?
Htio bih nazdraviti.
Za nas! Ostale tko jebe! -Vanja, fuj!
Ako se napiješ, neću te voljeti.
Uskoro ćemo se razići na ljeto.
Ovdje smo proveli četiri godine koje su promijenile sve.
Prije sam kod kuće imao samo oca
koji izvaljuje gluposti, da sam dužan Partiji.
Tada nisam znao da može biti i drukčije,
što to znači kad si sâm.
A onda sam se pojavio ja...
Da. Ivane, ti si mi ušao u život.
No, nažalost, uskoro će sve završiti.
Kada diplomiramo, poslat će nas tko zna kamo.
No u ovom smo trenutku zajedno, sretni i slobodni.
Želim zapamtiti taj trenutak. Za nas!
Živjeli! -Živjeli!
Živjeli! -Hura!
Igore, vrlo dirljivo,
ali tebe neće poslati u pripizdinu.
Nekako ćeš se izvući.
Udaj se za njega pa ćeš i ti proći tako.
Zanimljiva ideja! Što kažeš?
Kažem da ti ne mogu vjerovati. Kad počneš:
"Bio sam turistički vodič na Kavkazu. Popeo sam se na Elbrus.
Nebo je ondje tako bistro, duboko. Zvijezde su veličine šaka...
I blistaju...
Poput tvojih oči!"
I meni je prodao tu priču, ali brzo sam ga prokužila.
Upravo o tome govorim.
Šteta! Bilo bi ti puno bolje s materijalistom.
Ivane, nemaš pojma o ženama.
Znate što najviše volim u domovima?
Ovdje se ne može lagati. Igore, imaš pravu o slobodi.
Ali svatko ima svoju vrstu slobode.
Tebi sloboda znači da možeš voljeti koga želiš,
baviti se čim želiš.
Ali netko poput Gapona? Njemu je sloboda kaos.
Takva te sloboda unakazi. Postaneš govno, a da ne primijetiš.
Slušajmo uvijek savjest da ne postanemo govna.
Živjeli!
Hoćemo li se zakleti prstima?
Kunem se. -Kunem se.
Zabela? -Zabela?
Zabela, zašto si tako tih? Reci nešto.
Daj zdravicu.
Hajde. -Zdravica!
Kad sam se uselio,
imao sam razvezane vezice na cipelama.
Kišilo je i bilo je blatno. Nisam htio spustiti kovčeg na tlo
pa sam hodao tako razvezan...
Kreće luda priča!
Nellie, ozbiljan sam. -Oprosti.
Kad sam došao na red, bila je čista sreća
da sam završio u vašoj sobi.
Često se pitam:
Što bi bilo da sam stao i zavezao vezice?
Da nije kišilo?
Vjerojatno bih živio s nekim drugim. Mi se ne bismo ni upoznali.
Trenutak kad sam razmišljao o tome što ću s vezama, bio je
trenutak koji mi je odlučio sudbinu.
Vrlo zastrašujuće.
Donošenje najvažnijih odluka potpuno nasumično.
Imamo li uopće ikakvu slobodu?
Ako nemamo,
kako ćemo održati bilo koje obećanje?
Koliko sam vam puta rekla da dečku ne dajete alkohola?
To oštećuje djevičansku psihu.
Zabela, sjedni, pet!
Leti, Zabela!
Večeras te ne puštam nikamo.
Kao robinju? -Kao omiljenu kurtizanu.
One su manipulirale kraljevima.
Nemam ništa protiv.
Sveta, ne mogu napisati ništa.
Daj mi...
Bit ću brz.
Dođi.
Ne boj se, Zabela.
Nikad nisi plesao?
U školi nisam imao vremena za to.
Oprosti, ali zbilja ti nema spasa.
Jesi li kad bio s djevojkom?
Želiš li biti sa mnom?
Zezam te, Zabela! Samo sam se šalila.
Opet sam dala Vanji novac za votku.
Znam.
Katkad ga samo uzme i ode. Napusti me.
Ljutiš li se na njega?
Ne.
Sve mu opraštam.
Zabela, on piše tako prekrasnu poeziju!
Dođe k meni,
legne mi na grudi i čita.
A ja plačem.
Ljubim ga dok plačem, kao glupača.
Svetlana, nisi glupača.
Zabela, što ti je?
Zagrli me.
Tako si dobar!
Uvijek ostani takav.
Idem potražiti Vanju prije negoli napravi nekakvu glupost.
Igrala bi se, ha? -Što? Pusti me!
Ne želim. Gubi se!
Pusti me na miru!
Molim te!
Zašto me klevećeš?
Pustite je na miru! -Gubi se, debilu.
Molila vas je da je pustite na miru!
Makni se!
Bok. -Hej.
Olga Vasiljevna.
Ovo je moj muž.
Renat je vidio kako se spušta stubama ujutro.
Bok.
Puno ime.
Pavel Sergejevič Zabelin.
Razlog boravka u domu?
Redovni student.
Da te čujem, studente.
Iznosio sam smeće. -U pet ujutro?
Opet se opijao s frendovima, Simakovom i Kaminskim!
Kao svaku večer! -Možete li me pustiti da radim?
Ispričavam se.
Jeste li poznavali žrtvu? -Nisam.
Jutros ste viđeni kako se spuštate s krova.
Jesam.
Krov je navodno bio zaključan.
Ukrao mi je ključ, druže detektive!
S prijateljem je sinoć postavio novu bravu.
Reci svojem Kaminskom da ću sutra okupiti studentsko vijeće
i sve ću vas dati izbaciti! Ne mogu to više tolerirati.
Jesi li ti ukrao ključ? -Jesam.
Sâm si bio gore? Što si radio?
Iznosio sam smeće.
I slučajno završio na krovu?
Pili su i vikali!
A jadna cura bila je krhka. Počet će semestar!
Što da kažem njezinim roditeljima?!
Je li se ona ikad žalila komu?
Ne.
Bila je vrlo mirna.
Jučer si je silovao pa se bacila s krova.
Htio sam te zaustaviti i udario si me.
Zar ništa ne osjećaš?
Gdje su ti modrice? Gdje su dokazi da sam te udario?
Gade!
Ti si doveo tu djevojku do toga, a sada kriviš mojeg supruga!
Pogledaj ga u oči... -Tišina!
Ili ću vas uhititi sve troje.
Ti, dođi u postaju u ponedjeljak.
Proći ćemo svaku minutu.
Ovo je totalna rupa!
Zabela, ima li života poslije smrti? Što misliš?
Znaš na što mislim. Raj, pakao, svemir, reinkarnacija...
Ili Bog?
Moram znati, Zabela.
Recimo, Bog. Vjeruješ li u njega?
Svi smo takvi licemjeri.
Osuđujemo tu jadnu caru, ali za što je ona kriva?
To se moglo dogoditi bilo kojoj od nas.
Svi smo znali da Renat ide k njoj.
Tolerirala je to da može živjeti ovdje.
Ja sam znala. Ti si znao. Zašto smo svi šutjeli?
Napokon je odlučila da joj je dosta. I skočila je.
Dakle, ako Bog ne postoji, je li onda to kraj?
Kako je to moguće, Zabela?
A ako On i postoji, kako je to mogao dopustiti?
Kako je moguće nastaviti vjerovati u Njega?
Kako ne vjerovati?
Važnije je da On vjeruje u tebe.
Ako uopće postoji.
Kako to misliš, da vjeruje u mene?
Ja mislim da Bog vjeruje u jake, Zabela.
Ona je bila jaka, a sada je s Bogom.
I ja bih učinila isto, samo puno prije.
Ne bih dopustila da me tako ponižava.
Pokupite Simakova!
Došao je pijan i ne želi se maknuti,
a ja moram učiti.
Jedi.
Mrzim te.
Mrzim te!
Mrzim te! -Dosta.
Mrzim te!
Mama, nemoj! Molim te!
Maleni, sve će biti u redu.
Polij ga.
Gadovi! Što vam je?
Sastanak vijeća. Zabela, idi i reci im da stižemo odmah.
Zabeline! Dođi ovamo.
Dođi. Hajde.
Izvuci stolice.
Zabelin, dobar si dečko.
Znam da ti je Kaminski dao ključ. Ti ga ne bi uzeo.
Reci vijeću istinu.
Da je Igor uzeo ključ i dao ti ga.
Izbacit ću ih sve osim tebe.
Moći ćeš živjeti u miru.
Kad odeš k detektivu, reci mu da Renat nije bio ondje. Nisi ga vidio.
Bit ćeš ovdje kao ilegalac, ali neću te dirati.
A poslije ću te legalno prijaviti.
Ključ nema veze s time. Vidio sam Renata.
Što si vidio? Kako joj on kuca na vrata?
Htio je ući, a ona ga nije puštala unutra.
Ali svejedno je ušao.
Zašto?
Znate i sami.
Što znam?
Suosjećam s vama. Iskreno. -Zašto?
Jer živite s čovjekom koji vas ne voli.
Olga Vasiljevna, svi su ovdje osim Simakova.
Nema ga? No dobro. Doći će.
Zabeline, ustani.
Drugovi!
Jučer se dogodila golema tragedija.
Studentica je počinila samoubojstvo.
Zabelin mi je ukrao ključ od krova,
napio se i otišao onamo.
Ne znamo što je točno radio ondje,
ali zaboravio je zaključati vrata.
Olga Vasiljevna, za vas!
Simbol revolucije kao simbol pomirenja.
Već sam popravio vrata. -Tišina!
Simakove, došao si se zezati?
Čini se da niste razumjeli ništa.
Sobe 220 i 240. Dobro.
U redu...
Svi idete na ulicu.
Kakve oni veze imaju s time? -Kakve? Reći ću vam!
Simakov, Kaminski,
Karavajeva, Lijušina i onaj tamo, Zabelin...
Sinoć su se napili!
Svojom vikom i glasnom glazbom,
koju nijedan normalan čovjek nikad ne bi slušao.
Nisu dali nikomu na katu da spava!
To je oštar prekršaj kućnog reda studentskog doma.
No još je gore
što je upravo to potaknulo djevojku da se ubije.
Svojim su je pijančevanjem doveli do toga.
A Zabelin je otključao vrata i dao joj priliku za to.
Mislim da im ne smijemo oprostiti za to!
Nemamo pravo na to.
Olga, tražite žrtvene janjce? -Začepi, Simakove!
Simakove, ne tražim žrtvene janjce, već pravdu.
Imate li prijedlog, Olga Vasiljevna?
Što mogu reći?
Ovo je strašna situacija i moram oštro reagirati!
Preporučujem da ih se deložira.
I izbaci i s fakulteta i iz Komsomola!
Tišina!
Glasujmo.
Tko je za deložaciju drugova iz soba 220 i 240?
Dakle...
Kad ste već tako bezosjećajni,
glasovat ćemo poimence.
Sastavit ćemo popis
kako bi svaki od vas...
Osobno...
Odgovarao jer je htio potkopati partijsko glasovanje.
Ovo je generalni sekretar Komsomola.
On će to riješiti.
Još jedanput, za one koji nisu razumjeli.
Tko je za deložaciju soba 220 i 240? Dignite ruke.
Svi se slažemo.
Imate jedan sat da pokupite svoje stvari.
Kakvi kreteni!
Tko će kamo? Ja idem u 308 pomoći im složiti ormar.
Dat će nam da ostanemo. Zabela ide sa mnom.
Ja idem k Irki, a ti?
Čuvam Gorohovljeva klinca. Bit ću kod njih.
Ivan, ti idi u sobu 517. Preuređuju je.
Budi tih i ne hodaj domom.
Ako te pronađu, svi smo nadrapali.
Vanja, nemoj više piti.
Zašto me svi gnjavite? Više ne pijem. Idite.
Imam i previše inspiracije.
Hajde.
Zabela, ne idemo u 308. Nema nikakvog ormara.
Idem na mjesto za koje Nellie ne smije znati. Dođi.
Ti ideš u 701. Ondje živi Kira Koljesnikova.
Odlazi za tri dana.
Prebacuju je u Moskvu.
Imam neke stvari za nju pa te ne bi trebala izbaciti.
Budi ondje tri dana dok ne smislim nešto.
Hvala. Smislit ću nešto i sam.
Zabela, što se tiče ključa...
Hvala ti što me nisi cinkao.
Ako ne odeš gore, osjećat ću se krivim. Kužiš?
Idi u sobu 701. Molim te.
Ključ je ispod tegle na prozoru.
Nje trenutačno nema. -U redu.
Hajde, Zabela.
Igor ne razumije riječ "ne"?
Prebacuju me u Moskvu.
Ako te pronađu ovdje, izbacit će me i neću ići nikamo.
Moraš otići.
Odmah ću.
Ti si je vidio kako skače?
Da.
Bila je na mojoj godini.
Sjedila je pored mene na predavanjima.
Stalno je žvakala kosu. To me jako živciralo.
Inače je bila neprimjetna.
Zašto je to učinila?
Zbog Renata.
Grozno...
Da nisam zaboravio zaključati vrata krova,
ništa se od ovoga ne bi dogodilo.
Ako nemaš gdje spavati, možeš ostati.
Ali sutra moraš ići.
Nellie, Asjina je hrana u frižideru.
Ima je dovoljno za danas.
Nahrani je u pet i ne daj joj slatkiša da ne dobije osip.
Vratit ću se ujutro. Nahrani je samo navečer. U redu?
Da.
Dobro. Idem.
Mama te čeka. Pusa.
Bok. -Bok.
Sam, bez gomile...
Ne znam, Irka...
Sinoć nisam mogla spavati. Razmišljala sam o Vanji.
Osjećam to! Razumiješ li?
Osjećaji me nikad nisu iznevjerili. Rodila sam se s tom intuicijom.
Znam da i on mene voli.
Da, puno pije i nekad je grub.
Ali piše takvu poeziju... Da je samo možeš čuti!
On je genij.
Nitko to ne razumije osim mene.
Znači, taj te genij voli. Pa?
Meni ne trebaju geniji.
Ne mogu ti pružiti ništa u životu.
Zato ih ja isprobavam. Jedan dan s jednim, drugi dan s drugim.
Tražim nekoga tko može. -S kime si sad?
Nećeš mi vjerovati.
S Gaponom!
Tri je ujutro! Koji vrag hoćeš?!
Irka, otvori mi!
Jan, što ti je? Već spavamo!
Ne seri i otvori ili ću razbiti vrata!
Dar za tebe. Hvala što si me primila.
Igore, zar si poludio?
Ma to je sitnica.
Znaš,
bio sam turistički vodič na Kavkazu. Popeo sam se na Elbrus.
Nebo je ondje tako bistro, duboko. Zvijezde su veličine šaka.
Igore, puno si toga proživio.
Moja baka živi u Adleru. Ondje je prekrasno.
Što ćeš ovo ljeto?
Ondje imaju plažu. Možemo se kupati ili samo sunčati.
Hoćeš li poći sa mnom? Upoznat ću te sa svojom mamom.
Nadja...
Nemojmo se žuriti.
Posebna si djevojka i ovo bi moglo biti ozbiljno.
Ostat ću ovdje neko vrijeme pa ćemo vidjeti kako se osjećamo. Može?
Dobro.
Ja ću zatvoriti.
Jesi li živ?
Mislim da jesam, ali nisam baš siguran...
Kako nisi siguran jesi li živ?
Jesi li ti sigurna?
Ja sam na posljednjoj godini. Ponos sam i dika sveučilišta.
I kako se osjećaš?
Kao da ne mogu disati.
Misliš da je ovo bar? Pij u svojoj sobi!
Zašto si tako stroga i nepristupačna?
Možemo li ovo sutra? -Zašto je mrak?
Ugasi to! Sveta spava.
Koja Sveta? Lijušina?!
Jučer smo je izbacili! Renate, dođi ovamo.
Ma neka. Pusti je da spava.
Daj, danas ću biti dobar.
Boli me briga za skvotere,
osim za Karavajevu. Dobit će što je tražila.
Nije me briga, Renate.
Da je probudimo? Popijemo nešto?
Što će nam ona? Neka spava.
Jan, prestani!
Za vas, ljudi. -Živio!
Nemoj!
Nema veze što je on ovdje. Prijatelj je.
Ne diraj me! -Dopustit ću ti da se vratiš.
Ne diraj me, pervertitu!
Simakove, što to radiš?
Idemo k nama. Dođi!
Vidi koga sam našao? Bit će nam zabavno!
"Od sibirske tajge do britanskih obala,
nema jačih od naše Crvene armije!"
Dobra večer.
Ja sam Ivan. -Mila.
Ivan. -Saša.
Nazdravimo našem prijateljstvu.
Dobro da imate votke.
Pazite ovaj trik.
Tako!
Mogu li dobiti vatre?
Simakove, čuo sam da su te izbacili iz doma.
Ja...
Ja sam srž ovog mjesta. Njegovo srce.
Stari, nemoguće me izbaciti.
Vraćat ću se i vraćat kao noćna mora.
Cigaretom ćete si zapaliti hlače.
K vragu!
Čestitam.
Propustili ste priliku da vidite potpuno golog muškarca.
Vanja, jesi li popio? Dovrši piće i idi prošetati.
Zašto bih? Pa ti si me pozvao ovamo.
Razgovarajmo. Hajde da porazgovaramo o gorućim pitanjima,
o svemu što izjeda srce pravog Sovjeta.
Što vas izjeda?
Vanja, ništa nas ne izjeda. Život nam je gladak.
Ne želimo raditi scene kao ti.
Idi prošetati, molim te.
Dobro.
Smireno je dobro. Glatko je dobro.
Malo ću vam recitirati poeziju.
Simakove, nemoj. Ne želimo to. Dosta nam te!
"Zagušujuće je živjeti iza zatvorenih prozora.
Odvratno je spavati u vreći s buhama!
Pogledajte oko sebe! Same jame.
Pogledajte iznad sebe! Sami oblaci i pukovnici!
Dani i lica padaju u tmurnu rutinu,
bilo to jučer ili za tri mjeseca...
Svejedno je i svima nam je dosta!
Objesio se ili napio, svejedno je!
Narode, ustaj! Svima nam je dosta!
Vrijeme je da ustanemo protiv njih!
Razbij vrata i propusti Sunčevu svjetlost.
Ako svi djelujemo istovremeno, usrat će se.
Ljudi, slušajte me...
Moramo slušati jedni druge.
Svi smo ljudi."
Otvorite vrata!
Zar me nisi razumio?! Rekoh ti, van!
Smiri se.
Gubi se!
"Let 134 uskoro slijeće."
Policija je! Otvaraj!
Bok.
Ključevi.
Mogu li pokupiti stvari? Unutra je dijete.
Dijete ću ja pričuvati, ne brini se.
Hajde. Pokupi stvari.
Ako te opet ulovim, zvat ću miliciju.
Sve si mi rekao. Mogu li ići? -Čekaj.
Karavajeva, voliš živjeti ovako?
Kako? -U bijegu...
U domu se ne možeš skriti od mene.
Pronaći ću te, ma gdje bila.
Kada ti ovo dosadi, dođi k meni i prijavit ću te legalno.
Ako me lijepo pitaš, pronaći ću ti sobu.
Znaš biti dobra, Karavajeva.
Sjećam se druge godine.
Gurni si uspomene u dupe, pervertitu!
Što ti je?
Hvala ti na svemu, ali moram ići.
Kamo ćeš? Rekao si da ćeš živjeti sa mnom.
Katja je. Došla je na čaj.
Dakle, ilegalac?
Van!
Rekla sam ti da se gubiš!
A tebe ću izbaciti kao prostitutku, jasno?!
Znam put. -Otpratit ću te.
Da ne bi slučajno otišao nekoj drugoj drolji.
Razumijem. -Što razumiješ?
Da ćete me ispratiti van.
Još nešto trebaš razumjeti. -Što?
Igore, možemo se dogovoriti.
Kad si god trebao nešto, dolazio si k meni.
Sada ja trebam nešto. Dođi k meni i smislit ćemo rješenje.
Gdje si bio?
Ja bježim kao životinja, a tebe boli briga?
Što god se dogodilo, bježat ću s tobom. Gledaj pozorno.
Planiraš li poduzeti nešto ili si već odustao?
Možda mogu dobiti sobu u gradu bez stambene dozvole.
Nešto mi se kuha i još malo pa ću imati dovoljno novca.
Zaboravit ćemo dom kao da je bio košmar.
Bit ćemo sami. Samo ti i ja. Ali ostalima ne mogu pomoći.
Ti i ja u jednoj sobi... hoće li to biti moguće?
Misliš, zbog divljeg bijesa nakon kojeg će slijediti luda strast?
Već sad živimo tako. Zašto je važno gdje smo?
Ne očekuj da ti kuham i čekam te kad dođeš s posla.
Sve mora biti pošteno.
Bit će kao da smo na odmoru.
Hodat ćemo goli po sobi, pušiti u sobi, kupiti kasetofon...
Bez nadzornika, studentskog vijeća ili komandanta.
Samo ti i ja.
Zašto odmah goli?
Možemo biti ako goli ako želimo.
Ili se omotati u plahte poput drevnih Rimljana.
Neću proći ovaj ispit.
Što ti je?
Ovo je Brocino područje. Ono ti omogućava
da govoriš u rečenicama.
A ovo je Wernickeovo područje, zaduženo za razumijevanje jezika.
Čini se da nemaš problema s njima. Mislim da ćeš uspjeti.
Bok, Kira. Ovo je Nellie.
Moramo se skriti. Botova patrolira po katovima.
Bok, Kira. -Hej.
Kako si, Zabela?
Kasete su korisne? -Da, za učenje. Hvala.
Hoćete li čaja? -Može, hvala.
Zabela, zar ti nisam pronašao lijep, čist smještaj?
Kira, može li on biti ovdje još dva dana?
Da.
Dođi na sekundu.
Čuj, posudiš mi malo love?
Vratit ću ti s kamatama.
Kira, uskoro odlaziš? -Prekosutra.
Blago tebi! Ideš u Moskvu.
Imaš li novu odjeću?
Ne baš. -Kako to misliš?
Ondje su svi lijepo odjeveni. Moraš se uklopiti.
Među koga? -Kako među koga? Pa među sve!
Hoćeš da ti dam neke svoje stvari?
Hvala, Nellie, ali ne treba.
Gdje je bila...
Evo je.
Nikad je nisam nosila, a boja će ti pristajati. Što kažeš?
Ne, čekaj. Ovo!
Ovo će ti super stajati. I istaknuti ti grudi.
Dečki, okrenite se. Isprobaj je.
Kada ideš k detektivu?
U ponedjeljak u dva. -Reci mu istinu.
Zašto ne nećeš? -Nellie, ne gnjavi je.
Zakačila si se. -Molim? -Kao krpelj.
Samo joj želim pomoći. -Ako ona to ne želi, ne možeš.
Kako si mudar! Mudri Igor.
Dosta. Prestani.
Idemo mi polako. Moramo si pronaći sobu za večeras.
Zabela, vidimo se.
Kira, sretno. -Bok.
Hajdemo.
Ideš s nama? Idemo proslaviti tvoj uspjeh!
Uzmi svojeg čudaka i dođi. -Nije čudak.
Koga briga? Dođi, Koljesnikova! Ko-ljes-ni-ko-va!
Upoznajte našu počasnu gošću!
Prekrasna je, pametna, ponos i dika našeg sveučilišta...
Kira Koljesnikova!
Kira, pokaži Moskvi kakva je mladež iz Sverdlovska!
Hura, drugovi!
Je li skočila odavde? -Da.
Zatvorio sam joj oči.
Još je bilo života u njima... ali onda je nestao.
I tada sam ih zatvorio.
Hajdemo.
Sutra mi je posljednji dan, a moram se i spakirati.
Vanja...
Posvuda sam te tražila.
Zašto si opet pio? Obećao si mi.
Zašto si došla?
Samo zanovijetaš!
Vanja, što ti je?
Jako te trebam.
Osjećam se grozno.
Dosta mi te.
Tako si glupa...
I obična.
Slušaš me...
Ali ništa ne razumiješ!
Jesi li mi došla dati lovu za votku?
E pa ne trebam je!
Mrzim te!
Slijediš me poput psa.
Mašeš repom.
Poželim te udariti!
Odlazi.
Gubi se!
Pri sljedećoj zdraviti nećemo kucnuti čašama, može?
Jan, nemoj!
Hoćeš li bar krastavac?
Trebali nam unaprijed davati karte za pogrebe vođa.
Kladim se da ni ovaj neće potrajati dugo.
Još jedan razlog da slavimo!
Ako nastavimo piti ovako...
Hoćeš li popiti? -Ma sereš.
A kobasice? -Ne.
Zašto si se dovukla ovamo?
Jučer sam bio dobro, a danas sam ljut.
Odlazi. -Jan...
Zar ne razumiješ, ilegalko?
Ustaj i gubi se! -Sveta, čekaj.
Rekao sam da se gubiš!
Zašto to radiš?
Sjedni!
Renat, smjesti me nekamo. Nemam gdje spavati.
Uzmi svoje stvari. Uzet ću ključ.
Kamo ću sa stvarima? -U sobu oko koje je ljepljiva traka.
Ja ću zadržati drugi.
Doći ću kad god poželim.
Zabavit ću se s tobom.
Zašto se sve odupirete kao da ste djevice?
Znam da sve to želite.
Budi dobra i daj mi pa ćeš mirno živjeti.
Želim ti samo pomoći.
Renat, nemoj molim te!
Boli...
Donesi mi ručnik.
I, što je sa sobom?
Već jedva čekam da se ogrnem u togu.
Ponestaje mi čiste odjeće.
Nellie, sada nije važna odjeća.
Nisam dobio što su mi obećali. Tražim druge opcije.
Zašto si tako nervozan? Rekao si da je gotovo sve spremno.
Ne razumiješ. Nije to kao da kupuješ mlijeko.
A nisi mogao dobiti ni to.
Što hoćeš od mene?
Da ti se opravdavam?
A što si ti učinila? Što uopće možeš učiniti?
Znači, sada ja moram naći sobu? Dobro.
Što je dobro?
Nije jednostavno naći sobu!
Treba ti mozga i dobrih veza.
Misliš da sam glupa? -Ti si to rekla.
Naći ću si sobu za sebe. -Samo daj!
Potražit ću je. -Slobodno! Traži!
Hoću. -I gdje ćeš je naći?
Otići ću k Gaponu.
Otvoreno je.
Uđi. Sjedni.
Postoje žene koje vole mladiće.
Vrte se oko njih, daju im komplimente,
vrte ih oko malih prstiju.
Ali, Igore...
Ja nisam takva žena.
Olga Vasiljevna... -Šuti.
Zabelin te sluša.
Reci mu da detektivu ne spominje Renata.
I onda ćete moći ostati ovdje u miru.
A ako on ne pristane? -Potrudi se da pristane.
Ali ako ne uspije?
Kada on ide k detektivu?
U ponedjeljak u dva.
Moraš se pobrinuti da se nikad ne pojavi ondje.
Kako to mislite?
Gapon će te pronaći. Razgovaraj s njim.
U redu.
Mogu li ih uzeti? -Uzmi.
Ali ako Renata pozovu u postaju...
Opet ću vas izbaciti. Stoga daj sve od sebe.
Sveta, što radiš ovdje?
Živim ovdje.
Tako dakle...
Kada se to dogodilo?
Što to?
Kada si dala Renatu?
Jučer.
Kako si mogla?
Kako si mogla sve tako sjebati? Zašto?
Zašto? S tim čovjekom? Ista stvar, u istoj sobi?
A što sam mogla?
Ne mogu živjeti ovako. Da me svi tjeraju.
Ne mogu. Iscrpljena sam.
Svi smo.
Iscrpljena si?!
Misliš da je meni lakše? Ha?
Nije, ali to ne znači da idem glavom ravno u govna!
Misliš da je meni lakše? -Da!
Da, drolja sam! Jebala sam se za ovu sobu!
To si htio čuti?! -Ali jako te volim Sveta.
Voliš me?
Nisi sposoban voljeti nikoga osim sebe!
Samo piješ dan i noć pa pišeš svoje usrane pjesme!
Boli te kurac za mene!
Jučer sam došla k tebi i rekla ti: "Vanja, pomozi mi.
Vanja, ne tjeraj me od sebe."
I ti si mi rekao strašne stvari. Ne mogu te ni gledati.
Već si mrtav!
Mrtav si! Prazan si iznutra.
Začepi.
Znaš, svidjelo mi se biti s Renatom.
Upravo ovdje!
Da se nisi usudio!
Bok.
Igore, kakvo je ovo mjesto? -Reći ću kad svi dođu.
Ako on ostane, ja idem. -Zašto si ga pozvao?
Smirite se. Ostat će.
Prestao sam. Natoči samo sebi.
Drugovi ekonomisti,
čestitam vam. Loša su vremena završila.
Pijmo u čast useljenja.
Izvolite.
Niste mi vjerovali da ću smisliti nešto.
Odakle ti to? -Nije važno.
Važno je da ćemo nastaviti živjeti ovdje u luksuzu.
Sveta, zašto toliko piješ?
Ima dobar razlog. -Naravno.
Da. Sjedi pored mene. Smeće! -Smirite se.
Nemojte pokvariti proslavu.
Zabelin sutra mora ići k detektivu,
a vi kvarite atmosferu.
Što ćeš mu reći?
Kako to misliš? Pa istinu.
O Renatu? -Pa da.
Prijatelji, moramo spasiti Zabelu. Idealist je.
Znaš što će se dogoditi?
To neće pomoći. Botova će reći da je Renat bio s njom
i okrivit će tebe.
Nije me briga. Reći ću detektivu istinu.
Dobro, čestitam. Reci im. Tko će imati koristi od toga?
Toj curi nema spasa, ali ti moraš živjeti.
Renat će završiti u postaji, a Botova će poludjeti.
Hoćeš da svi završimo na ulici?
Ali Renat ju je silovao
i zbog toga se bacila s krova.
Što hoćeš od mene? Da mu pomognem?
Igore, zašto ga to tražiš? -Ne tražim ja ništa.
Hoću samo da pomogne sam sebi.
Zašto ti je toliko stalo?
Stalo?
Ako im kaže istinu, opet će nas sve baciti na ulicu.
Vidi, Zabela.
Ovo su naše dozvole.
Sutra ideš k detektivu.
Nećeš mu spomenuti Renata.
Dozvole su naše i ponovno živimo ovdje.
A ako kažem istinu? -Opet će nas izbaciti na ulicu.
Ti si smeće broj dva!
Nagodio si se s Botovom.
Igore, što si učinio?
Što sam mogao? Htjela si ići Gaponu da te pojebe.
Smeće broj tri! Što smo ono rekli?
Zabela, reci istinu. Meni ne treba ta dozvola.
Nije u tome stvar.
Zabela, ako te nije briga za tebe, misli barem na nas.
Upravo im zato i želim reći istinu.
Ne budi glup! Gdje je korist od toga? -Ima je.
I koja je to korist?
Cura koja je umrla bojala se smrti baš kao i mi.
Ne razumijem. Što ti hoćeš?
Hoćeš da Nellie spava s Gaponom?
Da se ovaj ubije od alkohola?
Da Svetu jebe Renat? To hoćeš?!
Nije važno što ja hoću. To je sve vaš izbor.
Naš izbor? Molim?
Zabela hoće ostati čist!
Mi smo svi platili, a on ne želi platiti!
Nisam platio ništa. Ne uvlači me u to.
Ti nikad ništa ne plaćaš! Ja plaćam za nas dvoje, gade!
Kujo!
Ne diraj je!
Zabela, razmišljala sam.
Je li istina važnija od čovjeka? Živog čovjeka.
Bog voli ljude? To nije istina.
A ti, Zabela, voliš samo istinu.
Mislim da tako stoje stvari.
Ako Bog postoji, nije vjerojatno da on razdvaja istinu od ljudi.
Recimo da to radi. -Zašto si sjela k njemu?
Zašto ga pokušavaš nagovoriti?
Zašto misliš da je skočila zbog Renata?
On je dobar tip. Često pijemo skupa.
Vidio si ga kako joj kuca na vrata
i odmah zaključio da je ubojica.
Ali što ako to nije istina?
Vidi našu Svetku. Sama mu se dala!
A ako to i jest istina... Tvoja jebena istina...
Zašto mu ne oprostiš?
Tako si pravedan.
Zabela, moraš odlučiti. Ili si s nama ili protiv nas.
Sutra ti neću moći pomoći ni s čime.
Razumijem.
I što si odlučio?
Ne mogu.
Dođi ovamo.
Dođi i legni.
Botova ti je uzela krevet.
Ne zna da si ovdje.
Gotovo sam joj rekla: "Zašto uzimate krevet? Zabela živi ovdje."
Kira... -Da?
Sanjaš li?
Nekoć jesam.
Sada gotovo nikad.
A ti?
Uvijek sanjam isti san.
Posvuda je pijesak i puno vode.
Nikad nisam vidio tako mnogo vode.
Nekakav otok...
Zvuči prekrasno.
Da bar mogu vidjeti tvoj san.
Idem k dekanu po papire za prebačaj.
Možeš poći sa mnom ako želiš.
Ne mogu. Moram k detektivu.
Dobro, ali možeš li me otpratiti do kolodvora?
Vlak kreće u 20.00. Moramo krenuti do 18.30.
Da. Dotad ću se vratiti.
Onda se vidimo predvečer.
Bok. -I?
Nije pristao. -Gdje je on?
U sobi 701.
Ne bude pregrubi.
Gubi se, skvoteru!
Hajde!
Nastavi.
Kamo ćemo? -Hodaj!
Ne želim razgovarati s njim. -Ne idemo k njemu.
Ne želim. Prestanite!
Bok.
Svetlana...
Gdje je Zabela? Ona ga traži.
Mislila sam da je tu negdje... Ne znam.
Je li tko vidio Zabelu?
Gapon zna gdje ga nabaviti! Počnimo ispočetka!
Što ti je?
Ništa. U tome i jest problem.
Idem.
Kamo ćeš? Danas nitko ne ide nikamo.
Plesat ćemo.
Popij jedno i za mene. -Neću.
Ne želiš se družiti s nama?
Previše smo prljave za tebe? Takve smo kakve smo!
Svetlana, pusti je. Rekla ti je da ne želi piti.
Ni ne trebam je!
Ignoriraj je. Cijelu je večer takva.
Zabela nas je jučer sve uzrujao pa otišao.
Ja ću to riješiti.
Zabela neće doći.
Gdje je? -Ne znam.
Daj mi cigaretu, gade.
Idem van! Ovdje ne mogu disati.
Na kojem si katu?
Što je bilo?
Što je?
Što se dogodilo? Zabela...
Diše li?
Zabela!
Ne diše! Pozovite miliciju i hitnu!
Jesi li ga ubio?
Zabela!
Ubio si ga.
Završit ćeš u zatvoru! Zabela!
Zabela!
MEDIATRANSLATIONS