Jag kommer!
Herregud!
Vilket oljud.
Härliga rumskamrater, eller hur?
Sven kissar i sängen och Lars gnisslar näbb.
Inte riktigt de tuffingar jag ville vakna bredvid.
Sven och Lars är hönor.
Du, Ulrika, tack för att du låter mig sova här.
Billie låter mig snart komma tillbaka till stugan.
Förmodligen.
Du får gärna stanna till nästa fullmåne.
Jag tenderar att bli primordial.
-Du menar primal? -När jag tar peyote regredierar jag helt.
Kära nån.
Om du ska stanna får du göra rätt för dig.
Jag behöver nån som kan sätta upp dekorationer på talangtävlingen.
För att jag är homosexuell?
Nej, din familj hatar dig och du har tid att undvara.
Du borde ta peyote med mig.
Det kan hjälpa mot ditt intensiva självhat.
-Hörde att det får en att skita på sig. -Jag har extra hinkar.
Jag ska gå hem nu.
Okej.
Vad i allsin dar...
Det var lite dystert, så vi piffade till det.
Ni bad mig inte att hjälpa till?
Jag älskar inredning.
Bög. Hallå.
Vad i...
Vad gör denna underbara säkerhetsrisk här?
Vi hittade den på en vandring igår.
Kom, vi kommer för sent till Riley.
Ska ni till Riley?
Vi ska se hans nya Roadkill Investigation-serie.
Han gör Miami i år.
Det är ju den bästa.
Vrid om kniven bara.
-Får inte Justin komma? -Riley och Justin är historia.
"Jag vill aldrig se dig igen"-typen.
Vet ni? Det är okej.
Jag tror att det går bra. Jag ska bara byta om.
Alla förtjänar en andra chans.
Man måste vara bjuden.
Okej.
Ja, jag fattar, syster.
Nej, ledsen. Paris is burning. Vi stjäl allt.
Herregud.
Billie...
Ge henne bara mer tid.
Biologiska mamman fixar det, okej?
-När får vi umgås? -Snart.
Snart.
Okej. För du var min bästis först.
Jag drack de där.
Jag.
Ska vi verkligen gå på roadkill-utställning?
Jag retades bara med Justin.
Hur länge ska han vara i onåd?
Han lämnade mig åt mitt öde med en Gwyneth-kopia,
som stank herpesfisk.
Så för alltid alltså?
Men det skulle inte skada att vara överseende här, gumman.
-Förlåtelse är inte billigt... -Justin är jäkligt ruinerad.
Då stannar jag så länge det behövs.
Jag hade glömt hur vackert det är.
Ja.
Får jag träffa killen du dreglat över hela sommaren?
Ja, kanske på 15 meters håll.
Maisy säger att vi inte får umgås längre.
Hon tror att jag tar fram Killians inre miljöterrorist.
Man kan välja den man blir kär i,
men inte deras föräldrar.
Kom.
SJÖN
Varför har de alltid så bra ljus?
Helvete.
Hej, hörni! Billie är ute.
Om hon glömt vårt samtal betyder det att Teesa har anlänt.
Visste ni att hon skulle komma?
Hon ville träffa Billie, så vi sa att hon var hos dig.
Vi sms:ade, men mobilnätet på Cypern, du vet...
Hur mår Teesa?
Ja, men jättebra!
Ni vet, jättebra. De har det så bra.
De har jättekul tillsammans.
Inreder, vandrar, njuter av den lokala konstscenen...
Så vi handskas med svartsjuka.
Hon var min bästa vän först!
Vi kände likadant när de gick på Beyoncé ihop.
Och åkte till Paris!
Och liksom...
-Det verkar så lätt för dem. -Tja, det är det.
Billie har vuxit upp med två känslomässigt friska vuxna
och Teesa är otroligt intuitiv.
Men du använder humor för att dölja en djup känsla av ovärdighet.
Det här får mig inte att må bättre.
Det kan ta år av kognitiv terapi. Minst.
Okej, vi kanske borde boka en ny tid?
Hörni?
Åh, fan. Jag tror att ni frusit.
Jag kan se er röra er.
Om nån verkligen håller på att drunkna, vad gör vi då?
Ni räddar dem.
Vi allihop? Eller bara den som såg dem?
Vänta, hur är det med hajar?
-Jag tror... -Det är bara... Nej, jag går inte i.
Är det din kille?
Han är söt!
-På ett narkoleptiskt sätt. -Vad?
Ryck mig i svansen!
Teesa! Du är tillbaka!
-Teesa! -Hej.
Först Justin, sen Billie.
Hela inte-riktigt-en-familj tillsammans igen!
Du. Ska du vara med i talangtävlingen?
Jag kan bakgrundssjunga för dig och Justin som sist.
Det var bakgrundsmaracas.
Ja! Och jag har dem fortfarande, älskling. Så, jag... Teesa, menar jag...
Hursomhelst så har jag rytm. Mitt röstomfång är större.
Jag är nog en sammetsmahogny nu.
Om du behöver hjälp...
Jag och Billie kommer faktiskt att uppträda tillsammans.
-Ja. -Jaså?
Vi skulle älska att uppträda med våra barn, vi har fyra tjejer nu,
men Waynikins och jag är värdar för tävlingen varje år.
Hoppas att det finns platser kvar.
Anmälningsformuläret har varit uppe i veckor.
-Bäst att vi snor de sista. -Ja!
-Vi ses på tävlingen! -Ja.
-Okej, hej då! -Sjunger vi verkligen?
Tävlingen är ikväll, så vi har ingen tid att öva.
Det behövs inte. Lita på mig.
När du öppnar munnen glömmer folk allt annat.
Till och med Wayne. Kom igen.
TALANGTÄVLING ANMÄLAN
Älskling! Jag slutar!
-Jag orkar inte mer. -Nej.
Du måste fortsätta.
Talangtävlingarna var en kompromiss för att inte mörda Opal.
Du klarar detta.
Du fintade Terry "Berget" McGinnis.
Ja, jag klarar det här.
Pappa! Var är mitt kokosvatten?
Nej! Jag har blivit knäckt av en tioåring.
Jag ska gottgöra dig. Lovar.
-Vi har inget att oroa oss för. -Ja, nej.
Billie.
Teesa! Vilken trevlig överraskning.
Trevligt att se dig också, Mimsie.
Det är Maisy. Mimsie är min mamma.
Mimsie, Maisy, hoppsan.
-Ja, de låter rätt lika. -Ja.
-Uppträder du i talangtävlingen? -Ja. Med Billie.
Hon har så mycket fritid just nu.
Ja, jag vet. Det var verkligen tufft för alla.
Att sätta gränser hjälper dem att göra bättre val ibland.
Varje förälder har sin egen stil.
Min lilla Opal uppträder också.
Ett jättegulligt dansnummer.
Han är praktiskt taget emanciperad.
Det var så trevligt att träffa dig, Maisy.
Jag förlorar vätska.
-Vem var det? -Teesa. Billies biologiska mamma.
Hon kommer att uppträda i talangtävlingen med Billie.
Jag vet att du hoppades kunna sopa banan...
Spara din sympati för tvåan.
Billie är ingen match för Mulan Rouge.
Det är min pojke!
Hallå! Hej!
Åkte ända bort till Riley men det var ingen där.
För vi kom hit istället.
Jag paddlade alltså över sjön för ingenting.
Gissa vem som anmält oss till talangtävlingen?
Menar ni allvar?
Vi tre som sjunger! Som Supremes,
TLC, Destiny's Child... Nej. Förlåt.
Paris is Burning. Vi stjäl allt.
Teesa och jag ska sjunga.
Vi ska hämta hennes gitarr och repetera.
Okej. Jag kanske kan hänga bakom scenen.
Se er repetera. Som er egen personliga fanklubb.
Ska du inte hjälpa Ulrika med dekorationerna?
Du vill inte svika henne också.
Du vill ju föregå med gott exempel.
Mer tid.
Jag föregår med gott exempel!
Det gör jag! Jag lärde henne paddla!
Det var jag som gjorde det.
Jag.
Fem, sex, sju, åtta,
och ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, snurr.
Två, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
En, två, tre, fyra, fem, sex, sju, spark!
Två, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
Glid, två, tre, fyra, fem, sex, sju, solfjäder!
Snyggt...
-Bra jobbat, älskling. -Bra?
Jag gav dig den förföriska Paris-Sui-dynastins äkthet.
Jag har bara ett pyttelitet förslag.
Jag tuckar inte under repetitioner.
Vi borde workshoppa koreografin lite.
Ta fram Disney.
Lite mer Mulan, lite mindre Rouge.
Tonkritiserar du min konst?
Det är lite saftigt för en femteklassare.
De flesta sexarbetare på 1800-talet var döda vid 20.
-Jag är redan medelålders. -Älskling...
Tävlingen är egentligen bara korttrick och dumma sketcher.
Inte erotisk cancan för femteklassare.
Drag är för alla åldrar nu.
Tack vare RuPaul har omstörtandet av könsroller blivit familjeunderhållning.
Äntligen.
-Nån som fattar. -Tack så mycket.
Du kanske vill göra det där nån annanstans?
Nej, Justin borde stanna.
Ge mig samfundets perspektiv.
Din mamma är din bästa bundsförvant.
Vi såg It's A Sin tillsammans. Två gånger.
Ursäkta.
H-OMO-BTQ...Plus...
Jag lever för att dansa.
-Han stannar. -Att äga.
-Okej. Ska vi ta det från början? -Ja!
-Var vill du ha mig? -Sitt där och var tyst.
Okej? Din tur.
-Ingen chans att jag gör det där. -Oroa dig inte.
Vi sjöng den hela vägen till Coachella.
Det var bara vi! Det här är inför publik.
Det är därför vi repeterar. En halvtimme till.
Det räcker inte.
Tar jag i för mycket kan jag få stämbandsknutor eller tappa rösten.
Vill du verkligen tysta mig när vi borde stötta varandra?
Det kommer att gå bra.
Du har din magmammas sånggener.
Då har jag också Justins sjabbelgener.
Vi kan väl kolla om det finns plats att öva i sjöboden?
-Det blir mer privat där... -Justin är där.
Förlåt, men du är galen om du tror att jag uppträder
med 50 % hysteriska knasbollsgener.
Jag är glad att jag lever, men seriöst, hur full var du?
Okej, Sura Sally!
Vi har hört nog av det här. Kom nu.
Kom.
Vi har några minuter på oss,
så jag tänkte att det kanske borde vara nåt som
le, snurra, chassé, fläkta med solfjädern.
Ja, nej.
Jag tänkte mer på en prydlig piruett
istället för höftrörelser.
Ja, det saknas bara dramatik.
Och istället för att fläkta med fjädern kan vi göra en shimmy
och en kick ball change, och en Motown, Motown.
-Bara min version. -Nej, du är överbeskyddande.
Jag är mamma, ursäkta mig.
Det finns en tid och en plats för snoppdominerande dans,
-men inte vid tio års ålder. -Åh, herregud.
Det är som när du hindrade pappa från att se min Spice Girls-hyllning.
Du stal min baddräkt och täckte den med glitter.
För att jag var Ginger!
Tretimmars läppsynk var för mycket för pappa
och Mulan Rouge är för mycket för sjön!
En kinesisk krigare i crossdressing
och en döende parisisk hora är genialt.
Sexarbetare. Lungsot är ett hemskt sätt att dö på.
Man drunknar i princip i sitt eget blod.
Vet inte hur detta rör sabba-Maisys-renoveringsplaner
men min yngste pratar pyro.
Jag måste hantera förväntningarna.
Eller försöka tro på hans vision.
Om Opal showgirl-dansar nerför trappan, så än sen.
Han störtar till sin egen takt.
Du gav upp ditt barn, men jag måste inte också göra det!
Det räcker!
Förlåt, mamma, men det här funkar inte.
Justin och jag klarar det härifrån.
Du kan inte sparka din egen mamma.
Jo, det kan jag. Du heterotvättar min konst.
Mig har du inget på, Harvey Milk.
Jag bar dig i magen i tio månader.
Jag är den enda här inne vars fitta faktiskt har brunnit.
Lycka till när han ber om en snöleopard.
Snöleopard?
Trist.
Jag tänkte mig snarare en python.
Och vad sägs om en trapetsentré?
Svisch i luften, där är han. Dramatiskt. Hoppar ner.
Vår scen har nog inte den tyngdkapaciteten.
Varför ska alla göra intrång vid sjön?
Det här är din familjestuga, eller hur?
Gräv nu.
-En gång till? -Gräv.
Här. Kom igen!
Vi grävde ner det här efter att du fötts.
Justin hittade adoptionsbyrån och vi valde dina föräldrar tillsammans.
Han stöttade alltid mitt val att ge dig ett bättre liv.
Även om ingen av våra föräldrar gjorde det.
Justins pappa skickade det brevet till mig innan du föddes.
Justin kastade bort det, men jag sparade det.
Derrick hotade med domstol för att behålla dig.
Sa att jag skulle förstöra Justins liv och ditt om jag gav upp dig.
Vilken skitstövel.
Man kan välja den man blir kär i, men inte deras föräldrar.
Justin förlät aldrig sin pappa för det brevet.
Trodde aldrig att jag skulle göra det heller.
Men med tiden,
insåg jag att Derrick var rädd.
För att förlora sin son,
sin sondotter,
hans arvtagare.
Ja, det låter som att många ville behålla mig.
-Vi älskade dig alla väldigt... -Förutom du.
Du.
Jag lämnade bort dig, men jag släppte dig aldrig.
Inte Justin heller.
Ja, men du har alltid funnits här för mig.
Justin stack bara.
Jag var också frånvarande många gånger.
Vi var barn, Billie.
Vi försökte bara komma på hur vi kunde finnas där,
utan att vara i vägen.
Du och jag har haft många år på oss att klura ut vår relation.
Justin jobbar övertid för att ta igen det han missat.
Ja, genom att röra till allt?
Han måste öva lite.
Han övergav mig för en trekant.
-Fick han inte herpes? -Nej.
Jag försökte ge sjön herpes.
Så du kanske också behöver öva lite.
Tack för att du paxade våra platser.
De är till din bror, eller hur?
Absolut.
Säg att du valde dem. Han avskyr liljor.
-Lugna dig, raring. -Jag kan inte.
Om Opal förlorar blir det Maria Callas resten av sommaren.
Får jag prata med dig lite?
Visst.
Hej! Jag heter Teesa. Billies biologiska mamma.
-Kul att träffas. -Hej.
Bra val. Billie älskar liljor.
Förrädare.
Varför låter du inte Billie och Killan träffa varandra?
-För att de är styvkusiner. -Det är inget konstigt med...
Okej, det kanske är lite konstigt,
men du vet hur det är att vara en outsider.
Vad krävs för att de ska umgås?
Sjung inte ikväll så släpper jag besöksförbudet.
Du spelar i en annan liga.
Okej.
Du kan ta bort mig,
men om våra barn behöver oss för att vinna gör vi inte vårt jobb.
Jag har just fixat så att Opal inte kan förlora.
Och Justin sa att jag var en hemsk bundsförvant.
Mamma är orolig att du dödar mig i sömnen,
men du är den enda kvinnan för mig.
Men utelämna "bundsförvant".
Annars ger Opal dig skit för godhetssignalering.
"Godhetssignalering".
Här.
-Varför rinner mitt smink? -Har du bakat ansiktet?
-Va? -Har den.
Att fästa foundation med puder.
Se en instruktionsvideo. Snälla.
Okej.
Se vad den döda katten släpade in.
Det är ett taxidermi-skämt. Ett dåligt. Finns det bra?
Cool skjorta.
Okej. Visst. Tack.
Är det historien?
-Ja, för fan. -Helvete.
Herregud, jag vet.
Du vet att min tjej kommer att döda din, va?
-Inte med det här släpet. -Ett släp?
Tuff, jävla tuff-tuff.
SJÖN HAR TALANG
-Hej, allihop. Det här är Wayne. -Det här är Jayne.
Och välkomna till sjöbodens 47:e upplaga av...
-Sjön har talang! -Sjön har talang!
Först har vi vår egen svenska köttbulle.
Hon är redo att Ragna-rocka dig med sin skandinaviska komedistil.
Vänligen välkomna...
-Ulrika! -IKEA!
Ulrika.
Kom igen.
Det sägs att insekter är framtidens mat.
Det är vad jag kallar bra käk!
Vem gillar ABBA?
Hej, allihop.
Det här är Rile-E-Coyote.
Hej, Riley.
Fattar du att min pojkvän sa att jag hade ett platt arsle?
Det säger du.
Knäböjningar fixar inte nån som blivit överkörd av en långtradare.
I nästa trick kommer jag att få min syster att försvinna.
Abra-kadabra!
Jag är här, Keri!
Okej, gå. Jag vet.
Prata du.
Keri mår bra.
Mammas lugnande fixar allt.
Okej.
Här är ögonblicket vi alla väntat på,
så applådera för den otroliga Teesa.
Och Billie.
Visst. Och jag kompar på maracas.
Nej, det ska du inte.
-Nej. -Det är du, älskling. Gå.
-Lycka till, Teesa. -Nej.
Bra jobbat.
Jaså, vem? Dua, vem?
Miley, var då?
-Det var otroligt... -Nej.
Ja, definitivt... Mer tid. Jag förstår.
-Inga problem. -Nej. Sluta.
-Hej. -Gå. Maisy och jag har löst det.
Du var fantastisk.
Tack. De är vackra.
Jag vet att du inte var sugen på att komma till sjön,
men Bella var inte sugen på att åka till Forks heller.
"Bella?"
-Som i Twilight? -Ja.
Ja. Hon hittade sann kärlek.
Ja, genom att bli en vampyr-barnbrud.
Jag läste bara de första...fyra.
Jag läste allihop.
Har ni sett Opal? Vi hittar honom inte.
-Han kanske blev rädd. -Opal blir inte rädd.
Han har repeterat i två veckor.
-Olive väntar inte länge till. -Jag vet var han är.
-Var? -Han gör sin bästa Liza i sjöboden.
Kom.
Opal behöver mer än en bundsförvant. Han behöver samfundet. Fixa det här.
Vifta inte med händerna mot mig.
Jag viftar så mycket jag...
Hör du hur han pratar med mig?
Detta är en privat repetition.
Så synd.
För det där släpet förtjänar en premiär.
Slappna av. Det är en blandning.
Så...
Vad hände ikväll? Kände du inte fantasin?
Alla dreglade över en akustisk duett.
Sjön är inte redo för Mulan Rouge.
De är mycket mer redo än när jag var liten.
Om jag måste lyssna på en till gammal bög som surar om en klänning...
"Gammal bög"? Jag är knappt 35.
Okej.
Ja, vi som är äldre än du blir kanske lite avundsjuka
när vi ser barn i drag, medan vi fick gömma oss i biblioteket.
En gång försökte jag slippa undan tetherball,
och jag läste om Samuraj-koden,
och hur samurajerna kunde kontrollera sina känslor.
Och jag tänkte att om jag bara kunde komma på hur man gör det,
skulle ingen se hur rädd jag var för att vara annorlunda.
Din internaliserade homofobi var kulturellt approprierad.
Härligt.
Ja, Paris is Burning.Vi stjäl allt.
Jag var inte rädd.
Billie förtjänade att vinna.
Jag vill inte vinna bara för att jag är 10.
Nej, självklart inte.
Morfar Derrick skulle ha velat att Billie vann.
Han fick aldrig träffa henne.
Det är...
Det var en väldigt stor grej du gjorde... ...och ovanlig för en tioåring.
Saknar du honom?
Ibland.
Ja.
Jag med.
Han lät mig alltid slå hans ansikte.
-Pappa lät dig slå honom? -Sminka honom.
Säkert att du är 35?
Det låter verkligen som att du tog fram det bästa hos honom.
Även om jag inte är hans riktiga barnbarn.
Nej. Ta tillbaka det, Nicole.
Jag är Billies biologiska pappa, men inte hennes riktiga pappa.
Det finns plats åt båda.
Morfar brukade säga att jag påminde honom om dig.
Men jag ser det inte.
Du kan inte Cocteau eller dina färger.
Du är en sån fjant.
Snurra runt en gång till, får jag se.
Jag fick bara halva föreställningen.
Okej.
Måste du åka?
Du klarar dig.
Du lärde dig att paddla kanot, hur man hoppar från en klippa,
och du vann talangtävlingen på egen hand.
För att du bokstavligen övergav mig på scenen.
Du och Justin måste reda ut det här.
Du får inte lämna mig ensam med honom resten av sommaren.
Du och Justin har båda svårt att släppa taget.
Men om du gör det gör han det också.
Det är nog dags att du låter honom sova inomhus.
Ge mig en bra anledning.
Du är gravid?
Så om sexton år,
när den här kommer springande till dig om nåt dumt jag gjorde,
hoppas jag att du kämpar för mig som jag kämpar för dig.
-Det var därför du kom. -Jag ville berätta det personligen.
Och jag hoppas att du vill vara en del av deras liv,
precis lika mycket som Justin vill vara en del av ditt.
-Hej. -Hej.
-Vi kommer väl inte att umgås, va? -Nästa gång. Jag lovar.
Berättade du för henne?
Snälla... Du är väl typ i fjärde månaden?
Hur visste du det?
Du har gått upp en bh-storlek,
du packade bara maxiklänningar,
och du har en massa minifinnar på rumpan igen.
Plus att du inte tagit nåt kokain så länge du varit här.
-Sluta. -Kom hit.
Ta hand om henne.
-Jag försöker. Jag svär. Det är tufft. -Jag vet.
Så vem är pappan?
En sangria-överraskning.
Men...
Vi löser det. Du skulle gilla honom.
Jaså?
Okej.
Han är väl inte homosexuell?
För jag förlorade min guldstjärna till dig och det måste räknas.
Sluta. Du är min ende.
Det vet jag.
Får jag komma in?
-Du har fått stora nyheter, va? -Ja.
-Jag ska bli storasyster.
Jättehäftigt.
Det är okej om det inte är det.
Nej, jag vill bara berätta för mamma och pappa.
Teesa kommer att bli en så bra mamma.
Det var här vi gav dig till Oliver och Naomi.
Det var en jättejobbig dag.
Men den var lycklig också.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare Monika Andersson