ДІМ, МИЛИЙ ДІМ
Тут ванна, кухня, вітальня.
Там спить Джастін.
А це… Це моя спальня.
Круто.
Ага, спальня — це добре. У мене теж є.
То хочеш щось поробити?
Джастін і твої батьки будуть на турнірі з юкеру ще кілька годин.
- Отже… - То…
Можемо подивитися фільм.
Wi-Fi підсмажився під час грози минулої ночі.
Райлі прийде полагодити його пізніше.
Але в нас є цей хорватський бутлеґ «Дарма і Ґреґ».
- Четвертий сезон. - Клас.
Або ти можеш просто мене поцілувати.
Мабуть, це.
- Здоров! - Не заважатимемо?
- Типу того. - Ага, ну, нам нудно.
Хто хоче дізнатися, чому це хата вбивства?
ДОШКА ВІДЖА
Покладіть пальці на дошку.
Ми намагаємося зв'язатися зі світом духів,
загубленими душами між нашим і наступним світами.
Заплющте очі, очистьте думки.
Якісь поради, Кері?
Біла підводка виділяє тіні.
Дуже гарна порада.
Чи є серед нас дух?
Народ, зосередьтеся.
Чи є серед нас дух?
Ласкаво просимо, духу.
Ми шукаємо відповіді.
Коли Кілліан і Біллі шпекнуться?
Що за тупість?
Тримай пальці на дошці, інакше впустиш злого духа.
Ти маєш ім'я, блукаючий духу?
І-З-Й-Е-М.
Це твоє ім'я?
Чого ти хочеш, Ізйем?
К-Р-В-І.
Крові?
Нас шестеро.
Перерва на траву.
Котра з вас, сучок, знайшла мою заначку?
У наш захист…
Так, це були ми.
Піду до Ульріки, візьму чашку конопель, поки її нема.
Вона ж помітить.
Як думаєш, хто навчив мене крутити?
Зараз повернуся.
Так. Хто з вас цим рухав?
- Не дивися на мене. - Кері ледь вміє писати.
Я краще знаюся на фігурах.
Чому вона так довго?
Я вже готова встромляти шпильки в очі.
Можемо подивитися «Дарму і Янка», доки вона не повернеться.
Янко смішний!
Що це було?
Срань господня.
Що це в біса було?
Це джинси Олів?
«Одна є, залишилося п'ятеро».
ОЗЕРО
Олів розігрує нас, бо ми вкрали її траву.
- Чи вкрали її домашку. - Чи підсмажили її ящірку.
Їй було холодно.
- Що за… - Що це в біса таке?
Це арбалет?
Гарний кидок!
- О боже! - Біжімо!
Швидше!
Кілліане, замкни інші двері. Подзвоніть 911.
Немає мережі.
Wi-Fi не працює.
Бляха.
Як працює ця штука?
- Вони повертаються в ліс. - О боже.
- Думаєте, Олів мертва? - Ні, Олів планокурка.
Вони завжди доживають до останньої дії.
Це не фільм, ботанко!
Треба бігти на причал.
Ти хочеш померти? Стрілу не випередити.
Якщо він спортсмен, то хто ми?
Я фінальна дівчина, тоді ви тупі… прикольні дівчата.
Ви прикольні дівчата.
Що будемо робити?
Убивця завжди намагається нас розділити.
По одному нас убивати легше.
Тому тримаймося разом, доки не з'явиться мережа,
- або не повернуться наші батьки. - Добре.
Так.
Хіба не треба налити туди кип'ятку?
Нащо? Ти хочеш супу?
Хтось іще це чує?
Народ…
Кері! Ні! Стій.
Відпусти мене!
Мене цькував мій уявний друг. Привиди мене ненавидять!
Це просто вітер абощо.
От чорт.
- Кері! - Кері! Ні!
Не хочу бути єдиною дитиною.
- Вони дивні. - Я єдина дитина.
От бачиш.
Усе буде добре, якщо ми триматимемося…
Разом.
Відчиніть!
- Є хто? - Райлі! Дякувати богу!
О господи.
Що в біса відбувається?
Якийсь псих з арбалетом гнався за мною нагору.
- Я ледь дістався сюди. - Знаємо.
Ми хотіли покликати на допомогу.
- Полагодиш мережу? - Кабель приніс.
Але нізащо не вийду, поки там псих у халаті з арбалетом.
Трясця!
Ви користувались отим?
Тут?
Ім'я Ізйем тобі про щось говорить?
Чорт.
За місцевою легендою колись на цій скелі відьми влаштовували шабаші.
Місцеві затопили шабаш і головна відьма прокляла це місце.
Жадаючи крові, якщо хтось порушить їхній спокій.
Я думав, що це дурня, але цю відьму звали Ізйем.
Бляха!
За легендою, щоб відіслати її прибічників,
потрібна кров шести незайманих.
- Кері незаймана? - Брехло.
Де Кері?
Зарано.
Не можна просто лишатися тут, щоб нас усіх перебили.
Так.
Їдьмо до човнової станції на моєму катері й покличемо на допомогу.
Як не помрете, поверніться по нас.
І принесіть закуски. Бо твої гімняні.
Скільки тих психів ти бачив, коли був на даху?
Я не був на даху.
- А щоб мене грім побив! - Що сталося?
Мій катер зник.
Ясно. Треба повертатися в дім.
- Бляха! - О господи!
Трясця! Райлі!
- Ідіть! Я за вами! - Добре.
- У дім. - Добре.
- Він пішов! - Хто?
- Райлі! - А інтернет полагодив?
- Що? - Біллі, я іду!
- Джастіне. - Ні-ні-ні.
Посунься! Я мушу піти до нього.
Ні. У «Молодому місяці», коли Белла чує голос Едварда,
- насправді, це обман її розуму. - Знову «Сутінки»?
Це теж фільм жахів. Бляха. Закохуватися страшно.
Господи! Чого ми не вислуховуємо від таких пуристів, як ти, онлайн!
Онлайн! Кабель Райлі!
Можемо замінити його й покликати на допомогу.
- Де модем? - У тісному підвалі.
- Ну, звісно. - Я збігаю туди й заміню його.
Тоді ми зможемо ввімкнути фейстайм
і ховатися, доки нам не прийдуть на поміч.
- Їх стало більше. - Ясно.
- Відволічи їх. - Такі розваги мені не по приколу.
- Ага, іди. - Будь обережний.
Поквапся.
Ловіть мене, вольтурські покидьки!
Дякувати богу, він красунчик!
- Ага. - Ага.
Агов! Ідіть сюди! Я тут!
- Давайте, виродки! - Так.
Біллі, у тебе вийде.
Ти не помреш у цій сраній хаті.
О боже! Господи! Бляха!
Чорт. Кілліане!
Відчиніть!
- Кілліане! - Ну ж бо.
- Відчиніть, Тері! - Ви перезапустили модем?
- Їх надто багато. - Може, вони підуть, коли спіймають вас!
Ти ж фінальна дівчина!
Боже! Ходімо, у мене є ідея.
Можемо стрибнути.
Ти здуріла?
Стрибок страшніший за воду.
У Рейвенс-Рок! А не в цій «Хижі в лісі».
На рахунок «три».
- Добре. - Раз, два…
«Хижа в лісі».
Маєш ім'я, блукаючий духу?
Це джинси Олів?
І…
Зараз повернуся.
- З… - Відчиніть!
Хочеш померти в першій дії?
- … Й… - Це не фільм.
Я думав, що це дурня, але цю відьму звали Ізйем.
Ти фінальна дівчина!
«Хижа в лісі».
- Хижа в довбаному лісі! - Ні. Біллі, чекай!
Гей.
Опале Бадере Гінзбургу. Ти там?
- Кажи, Олів. - Я вийшла з будиночка,
дошка Віджа на місці, глушитель сигналу працює.
Я іду до Ульріки до кінця Дня розіграшів.
- Вони хоч щось підозрюють? - Абсолютно нічого.
Моє покоління безнадійне.
Усім приготуватися.
Рації не вимикайте для подальших інструкцій.
Джейн, готуй стрілу.
- Не скупіться на крові. - Прийнято.
Питання! Мені просто встромити стрілу у двері чи таки стрельнути?
Стрельнути звучить захопливіше.
Я теж так думаю. Я ж казав, Джейнер.
Це погана ідея.
Ні, Вейне, зупинись! Чуєш?
Ніхто нічим не стрілятиме нікого.
Коли в плані з'явилися кров і арбалети?
Я хочу, щоб Біллі запам'ятала День розіграшів посмішкою.
А не регресивною терапією.
Тоді наступного року вона не повернеться.
Це не твій шкільний обідній театр. Це мій опус.
Ти це чув?
Джастін хоче повернутися з Біллі наступного року.
- Це буде для нього справжня перемога. - І поразка для нас.
Через нього ми програли вибори, втратили ванну,
а наш син може втратити цноту з кузиною.
Зведеною кузиною. Усе одно фу.
Не хочу більше нічого втрачати.
- Треба подбати, щоб вони не повернулися. - Як?
Налякати Біллі так сильно, щоб вона попросила батьків забрати її.
- Тоді вони не пустять її назад. - Звучить жорстко.
Це Джастін запропонував відродити День розіграшів.
Гарний кидок!
Мій хлопчик!
Вікторе!
Наш хлопчик.
О боже.
Ходімо.
Так. Тримайся.
- Що там сталося? - У тебе поцілили каменем.
Я там був для цього?
Ти мав почекати, як ми репетирували.
Добре. Наступного разу хай у тебе кидають каменем.
- Дякую. - От і чудово.
- Нам треба йти. - Ні! Сюди.
- Що там сталося? - Господи!
Вони забарикадувалися в будиночку.
Ти готовий до операції «Магніт для Віджа»?
На підході.
Говори як шпигун, а не далекобійник.
Це як просити рибу не плавати.
Магніти доволі сильні, тож не перенапружуйся.
- Десять-чотири. - Друге попередження.
Байдуже.
Мейзі, якого хріна?
Це мало бути страшно по-скубідушному.
- Скоро все скінчиться. - Assassin's Creed, їй нічим дихати.
Вибач.
Треба бути дуже обережними. У цих лісах є відьми.
Усе виходить з-під контролю. Тому День розіграшів і було скасовано.
Його було скасовано через тебе.
Хто не пережив викрадення інопланетянами?
Ти сказала їм спочатку з'їсти мене, бо на мені більше м'яса.
- Я не відмовляюся від цього рішення. - Боже.
Ти вирішив повернути традицію, бо Біллі — фанатка жахів.
Якщо усе не виглядатиме реальним, вона нас розкусить.
Тому розслабся і дай Ізйем трохи почаклувати.
Це мало б бути моє ім'я задом наперед.
«Нітсажд» звучить як шампунь від вошей.
В Опала є їжа в машині.
Можеш взяти чайник із собою.
Вейне Юнісе Беверлі Муре, ану, злазь звідти!
Це я мала ходити по даху.
Дах міг не витримати твою вагу. Не можна робити, що захочеш.
- Привіт, я Вейн. - Не нагадуй.
Класна сукня.
Соколи втекли з гнізда.
Райлі та діти виходять із будиночка.
Поквапмося, якщо хочемо дістатися човнової станції швидше.
Ми викинули човнову станцію.
- В останній момент. - Як це?
Ми вирішили, що закінчувати розіграш зняттям каптурів — беззубо.
Стрельнемо в Райлі й викрадемо його,
тоді змусимо дітей думати, що по них іде Ізйем.
А потім кинеш їх у яму з вогнем як жертвоприношення?
- А вона достатньо глибока? - Я закінчую гру, Джоан Карпентер.
Це зі «Страшилок» перетворилося на «Пилу 5».
Біллі. Я іду.
Господи! Якого чорта, Мейзі?
І не думай рухатися.
- Колись мене хотіли найняти у Mi5. - Ще чого!
І я про те. Я? Держслужбовиця? Яке марнотратство.
Мейзі, будь ласка. Я тебе благаю. Зупини це.
Думаєш, у нас не було кращих справ, ніж гратися з Біллі?
Звісно, були. Але ми тут заради тебе.
- Я хотів, щоб було весело! - Мені дуже весело.
Мені знадобляться троси для банджі.
Далай-лама збунтувався.
Як смішно. Надрукую на футболці.
Чому ти маєш смак лаванди?
Райлі, знаю, ми зараз не розмовляємо, бо Джастін — повний гівнюк.
Але розв'яжи мене, будь ласка.
Ну ж бо, Райлі! Біллі, певно, дуже налякана.
- Ти ж цього й хотів. - Ні, не цього.
Хотів зробити для неї щось особливе, щоб вона повернулася наступного року.
У моєму розіграші ти мав бути героєм і врятувати дітей.
У Мейзиному — тобі прострілюють ногу.
Чому ти їй допомагаєш?
Ти продав мене Сенсаційному Ґілу.
Знаю…
Я це зробив.
Райлі…
Приїхала Біллі, Мейзі забрала котедж.
То був шанс повернути все, що я втратив.
Мені затьмарило розум…
Мені затьмарило розум, а ти потрапив під роздачу.
Вибач.
Мені дуже шкода.
Не допомагай Мейзі перемогти.
Я робив це все не для Мейзі.
Ти зв'язаний.
Секс утрьох.
Думаю, тобі доведеться оновити свій профіль, ДеревнийЗмію.
- Хижа в довбаному лісі! - Біллі, чекай!
- Біллі… - Попалися!
Попалися. Усі. «Ізйем» — це «Мейзі» задом наперед.
Мамо. Тату.
Нас викрили. Опустіть каптури.
Сюрприз.
Якого хріна?
Ви серйозно?
Якого хріна, бумери?
Це не розіграш, а тортури! Добре, що вас спіймали.
Як низько використовувати свій злий геній проти старшого брата.
Ти, певно, хотів подякувати.
Що налякав мене до всирачки?
Що витягнув твою нудну любовну пригоду в другу дію.
- Я чекав на ідеальний момент. - У тебе був перший поцілунок з Біллі?
Був.
Нема за що.
І тому, покривлені сестри, вам ніколи не можна красти мою траву.
- Вибач. - Ми більше не будемо.
Треба сказати мамі, що Джастін і Мейзі — посіпаки відьми.
То все було не по-справжньому, Кері.
Геть усе.
Як сильно воно вставляє?
Ти й не уявляєш.
Що з тобою не так? Ви всі подуріли!
У якому всесвіті, на твою думку, це було б нормально?
Ти думаєш, це смішно? Так?
У це важко повірити. Неймовірно.
Я ледь не стрибнула зі скелі.
Мої батьки будуть у шоці, Джастіне.
Я думала, що Олів і Кері померли. Мені було страшно.
Я знаю. Вибач.
Добре.
Не забувай, у сіквелі завжди більше жертв.
У сіквелі?
Ага. Наступного року тобі гаплик.
А ти хороша маленька акторка.
Я почувався жахливо.
Морін! Привіт! Маєш секунду?
Я тебе 20 років не називала справжнім іменем? Ні.
- Хочу злити тобі інформацію. - Вибач.
Вибач, що залишив тебе з Мейзі, поки я собі
ловив кайф.
Райлі сказав, тебе прив'язали до дерева через мене…
Думаю, ми квити.
Я чула, що ти мене кликав.
- Я б могла вмерти, бо ти спізнився. - Так.
Ти прийшов за мною.
Звісно, прийшов.
Розумієш, справа не лише в арбалеті чи даху, Вейне.
Ти балотувався на президента човнової станції
після мого приниження.
Ти одержимий Тісою.
Ти не поділився «Астральною туманністю».
- Здається, у мене струс мозку. - От бачиш?
Усе крутиться навколо тебе.
Гей!
Можна зайти?
Щоб знову мене зв'язати?
Щоб вибачитися.
Думаю, я сьогодні трохи переборщила.
Ти поводилася як психопатка.
Я вжилася в роль.
Але вибач, що зв'язала тебе. Це було не круто.
Якщо не брати до уваги твою соціопатію, День розіграшів удався.
Біллі хоче зробити його щорічною традицією.
Прекрасно.
Тоді вам треба починати пошуки. Місця тут розлітаються.
Власне, нам полюбилася ця маленька діра.
Завтра подзвоню Хвойдін щодо оренди наступного літа.
О ні.
Хвойдін її продає.
Що? Якого біса? Бляха-муха.
Це місце прокляте.
Пост Тіси в інсті став дуже популярний.
Ви з Біллі — перші орендарі,
які не зникли та не померли. Це значна перевага.
Цікаво, хто підкинув Хвойдін ідею продати будиночок.
Озеро змінюється.
Не можна назавжди застрягти в минулому.
З вами тут було весело.
Кілліан і Опал дуже сумуватимуть за кузиною.
До речі, класна ідея для Дня розіграшів. Найкраща.
Вона перемагає. Кожного разу.
Переклад субтитрів: Галина Шрам
Креативний директор Руслан Поліщук