Ето те и теб! Слава богу! Търсих те навсякъде.
Бурята наближава, точно както предрекох.
За коя се мислиш, по дяволите?
Аз съм шибаната Кралица на драконите!
- Поряза ме. - Знам какво направих.
И това не ми трябва.
- Откраднала ли си го? - Какво е чувството, а?
С твоите камъни по твоята глава.
Върни земята, която откраднахте, и напусни острова ми.
- Твоя остров? - Аз го пазя!
А ако откажа, кучко?
Островът ще поиска жертва.
А аз ще се погрижа да я получи.
Добре, ще си вървя. И бездруго тук е пълно с насекоми.
Не ти вярвам.
Време е да сложим край.
И изведнъж островът взе своята жертва.
Жалко.
Наистина исках да бъдем приятелки.
Дано се задавиш...
с лъжите си.
- Здравей, дете мое. - Беше права, бабо.
Но кога ли не си била?
Кривнах от правия път.
Но сега се върна на него.
Не забравяй колко много те обичам.
Божичко.
Спокойно. Дойдох да се сбогуваме.
Не е нужно.
Напротив, но преди да си отида,
ще ти кажа, че макар да се преструваш на бездушен,
аз знам, че имаш душа.
Никой не пее така, ако е неспособен да обича.
Не се бой.
Дай всичко от себе си и следвай сърцето си.
Един ден ще те наричат Кралица.
След такава буря веднага се прави равносметка.
А Ег знаеше, че с прострелян крак има нужда от подкрепление.
Откъде се взе нов наемник?
На о-в Андрос винаги се намират хора, готови на всичко за пари.
И в Лас Вегас е така,
но е свързано с поставяне на топчета за пинг-понг на странни места.
Отвратително е, няма да ти разказвам.
Хайде, да се омитаме. Ще променим стратегията.
Какво щяхме да правим, ако нямаше нов наемник?
- Каза, че имаш план. - Не, казах, че го мариновам.
Когато поемат хубаво соса и подправките, моите планове са страхотни.
- Значи не си имал план? - Екипната ни работа не започва добре.
Трябва бързо да измислим нещо,
защото имам предчувствие, че ще изчезнат.
Топките за пинг-понг във Вегас...
- В задниците си ли ги поставят? - Само в хубавите заведения.
Виж, запомни едно от мен: не оставай във Вегас повече от една нощ.
Изкушиш ли се да останеш още, всеки път ще съжаляваш.
Снощи ураганът Мел мина през Бахамите и нанесе минимални щети.
Щом навлезе в океана,
високото атмосферно налягане намали силата му.
Бурята отмина. Да изчезваме от Андрос.
Нямаш представа колко ме боли.
Будалкаш ли ме?
Нямам никакво желание да си мерим болежките.
В една статия пише, че прободен пръст боли колкото огнестрелна рана.
Ще я прочета веднага щом престана да пикая кръв.
Добра новина!
Кървенето спря.
Жълтото нещо не ми харесва.
- Дали е гръбначна течност? - Пробвай го. Откъде да знам?
Нали можеш да си движиш краката?
Само пръстите.
Това е страхотно.
Донесох ти нещо, което мисля, че ще те зарадва.
Не може да бъде.
- Усмихна се. Всичко ще се нареди. - Благодаря, скъпа.
Обичам те.
Здрасти, Ег.
- Навън е чисто. - За бога, чух за Грейси.
Знаят ли какво се е случило?
- Не. - Еги, колко жалко.
Много съжалявам, тя беше невероятна.
- Еги, забравих му името. - Не ти го е казал.
Ще го наричам Бекон.
- Така ще сте яйце и бекон. - Няма да му хареса.
- На кого му пука? Ще те наричам Бекон. - Няма да стане.
Добре.
На любимото си място ли си, или се боиш, че ще се появя там?
Кажи ми, че не си на Бахамите.
Не е важно къде съм, а че няма да отвлека никого.
Ясно заяви отношението си към отвличанията.
Мисля да доведа приятели в Маями.
Надявах се да ги посрещнете с: "Изненада, арестувани сте".
Имам един познат пилот - Класпърс.
Но отказва да дойде на Андрос, ако не му дадем дума,
че няма да бъде съден за някои деяния.
Кажи му, че ще бъда благосклонна.
Чудесно, точно това му написах.
Неговият отговор беше:
"Идвам веднага" с 11 удивителни знака и благодарящо емоджи.
Добавил е и емоджи патладжан за цвят.
Трябва да затварям. Може ли да те помоля за още една услуга?
Какво?
- Кабинетът на съветник Браунинг. - Обажда се директор Роудс от ФБР в Маями.
Звъня ви във връзка с Ник и Ив Стриплинг.
При мен е следовател Андрю Янси,
който ми показа доказателства за незаконни деяния на сем. Стриплинг.
До края на работния ден ще блокираме сметките им.
Благодаря ви, ще им предам.
Чудесно, свършено е с нас.
Единственият плюс на болката беше, че избистри съзнанието на Ник.
Не, всичко е наред.
Какво ни е наред? Имаш само три функциониращи пръста.
- Млъкни и ме изслушай. - Не ми дръж такъв тон пред Ег.
Възбуждам се, когато си властен.
Тревожех се за Янси, но щом е в Маями, няма от кого да се боим.
Трябва да стигнем до Насау и от там - до Лондон.
Лондон ли? Винаги съм мечтала за Лондон, благодаря ви, сър.
Ще пия чай и...
Трябват ни пари. Ще замразят сметките ни чак утре.
Ег, Класпърс изчезна. Намери пилот да ни откара до Насау.
- Ив, ти отивай в банката. - Добре, шефе.
Ще взема още болкоуспокоителни.
Обичам те, скъпи.
В Лондон ще те оправят, за нула време ще проходиш.
Сигурна съм.
- Какво? - Да, така става при гръбначни фрактури.
Минават от само себе си.
Майната ти.
Но това й даде повод за размисъл.
Зарадвай ме, кажи, че си успяла да намериш друг пистолет.
Тъкмо говорих с чичо Чарлс.
Има един и го е дал на Невил, но ще се обади тук-там.
И ще ви даде новия си бинокъл.
Не познавам чичо ти Чарлс,
но ние търсим оръжие, а той ни предлага бинокъл.
Не съм сигурен дали е годен за екипа ни.
Тук дори не всички ченгета имат оръжия.
- На Янси му хрумна нещо. - Да видим.
- Какво искаш? - Роса, чуй ме.
- Знам, че си разочарована от мен. - Разочарована ли?
- Пренебрегна я. - Благодаря за пояснението. Извинете ме.
Роса, изслушай ме. Знам, че между нас не е свършено.
Хубаво ни е заедно. Съжалявам, но трябваше да остана.
Стана страшно.
- Знам. - И искам да се върнеш жив и здрав.
- В безопасност ли си? - Да, повярвай ми.
Дали помниш точното място, където си хвърлила пистолета?
- Благодаря, че не затвори, много мразя... - Не е за вярване.
Роса?
Ето ви и вас!
- Здрасти. - Здравей.
Нужен ни е, а иска само да има приятели.
Да го поздравим подобаващо. Едно, две, три.
Класпърс!
Заслужаваше си чакането! Радвам се да те видя, приятелю.
Здравей!
Сякаш не сме се разделяли.
Чарлс, не сме в ботаническа градина. Търсим пистолет, бинокълът не ни трябва.
Остави ме на мира.
Съжалявам, че Роса ти се сърди. Де да беше запомнила мястото.
Била е уплашена.
- В колко часа отваря банката? - В 13 ч.
Обзалагам се, че Ив ще бъде там точно в 12:59 ч.
Продължавайте да търсите, пистолетът е някъде тук.
Роса е страхотна мацка. Красавица е и е забавна.
Ще й предам. Стига приказки, да търсим пистолета.
Говорихме си през целия полет.
Каза, че съм голямо дрънкало,
но познава човек, който говори колкото мен.
Дали е възможно? Съмнявам се.
Да съберем залог за поощрение - по 10 долара.
Който намери пистолета, взема парите.
- Съгласни? - Да.
- Съгласен. - И аз.
Добра новина - намерих пистолета.
Не е нужно да ми плащате веднага, но съберете парите. Благодаря.
Той е измамник, нали си наясно?
Гледай ти. Разцепи секундата, дойде точно в 13 ч.
Благодари на Чарлс от мое име. Бинокълът се оказа полезен.
Той ще се зарадва.
За малко да я изпуснем, защото караш бавно.
Колите се използват, защото са по-бързи от колелата.
- Не съм добър шофьор. - Това проличава веднага.
Когато Ив излезе, ще я сграбча и ще ни откараш до самолета.
- Може да караш по-бавно и от баба ми. - Добре, ами Ник?
Ник е набоден на шиш, няма да избяга. Ив веднага ще го предаде в Маями.
Изчакай да ти дам сигнал.
Той ще бъде ясен и преднамерен, за да няма объркване, ето така.
- И после така. - Добре.
- Ами ако си пипна носа? - Идвам.
Не, защото може да е случайно.
- Ако направя така? - Идвам.
Не, може да си оправям косата, затова движенията са две.
- Добре. - Обсъдихме грешките.
- А ако направя така? - Идвам.
Да, преднамерено.
- Добре. - Да повторим заедно за по-сигурно?
Преднамерено.
- Забавно е, защото сме подготвени. - Благодаря.
Късмет.
- Сони! - Къде си, по дяволите?
- Губиш ми се от няколко дни. - Какво?
Говоря си с Боби. Под прозореца ти съм, погледни.
- Нищо не виждам. - От другата страна на сградата съм.
Заговориха ме. Боби, изчакай, Сони е.
Има сигнал за вандализъм в къщата на Хемингуей.
- Чакам те в кабинета си. - Идвам.
Мислех да си взема айскафе.
Искаш ли едно сладко ледено удоволствие със сметана?
Точно това ми се пие.
Разбрахме се, идвам веднага, ще ти взема и мъфин. Чао.
Оставаше само да чакат.
Трябва да измъкна шефовете от острова.
Не мога, самолетът ми пострада.
Къде е онзи бъбрив американец?
- Попитай него. - Той ни прецака.
И замина.
Не е.
Каза, че по-късно ще закара някакви хора.
От един час се тъпче с панирани миди.
Май е пристрастен към тях.
Невил тръпнеше от вълнение.
Беше време за шоу.
Стига бе! Ти си Ив, нали? Как си?
Не бягай, би било много грубо от твоя страна.
Затова ли в банката не знаят за замразяването на сметката ни?
Да, измислих си го.
Ще ти разкажа всичко, защото с теб ще летим до Маями.
Здравейте, момчета. Аз съм полицай от Маями.
Ще ви покажа значката си.
Арестувам тази жена за убийство.
- Не съм убийца. - Такава е, може да я закопчаете.
Бавно ще ви предам пистолета, за да се чувствате спокойни.
Той е, той ме простреля.
Това е стопроцентова лъжа.
- Ще направим балистична оценка. - Не е нужно.
С този пистолет е прострелян, но не от мен.
Той заби въдица в гърба на мъжа ми.
И това не е вярно. Да, бях там, но не съм намушквал никого с въдица.
- Оставете на нас. - Какво да остави?
Еги, миличък, ще ме закараш ли у дома?
Чакайте, какво става тук? Никъде няма да ходи.
- Не мърдай. - Защо да не мърдам?
Беше ми приятно.
Трудно е да си толкова близо до целта и тя да отпътува.
Правите голяма грешка. Знаете ли кого пуснахте?
Как можахте? Знаете ли какво направихте?
Понякога просто ти се киха и влажността тук не помага.
Много е висока.
Невил, бягай! Ще те взема!
Трябва да обсъдим сигналите.
- Какво става? Къде е Ив? - Всичко се обърка.
- Ег се намеси сякаш знаеше всичко. - Странно.
- Изглеждаш виновен. - Имаш ли да ни кажеш нещо?
Ако държиш на приятелството ни, сега е моментът да си признаеш.
Видя ме. Отидох за хапки и Ег ме видя.
Какво те прихваща?
- Пристрастен съм, съжалявам. - Боже мой.
Прощаваме ти.
Но не забравяме, само прощаваме и помним какво е било.
- Благодаря. - Помним.
Има и добра новина.
Няма други полети за и от острова.
- Значи не могат да избягат? - Да.
Освен с яхтата.
- Да вървим. - Ти - не.
Прощавам ти, но няма да го забравя.
Еги товари яхтата. Тили е с него.
Слава богу, тревожех се за нея.
Островът ще ми липсва.
И на мен.
Някой ден може да се върна тук.
Сама ли? Може ли да дойда с теб?
Къде отиваме?
Как са краката ти, Ники?
Можеш ли да ги мърдаш, или само пръстите?
Какво правиш?
Не ме карай да се чувствам виновна. Обеща ми да се грижиш за мен.
Как ще го правиш в това състояние?
Аз не бих те оставил.
С теб сме много различни.
Какво ми става?
Как можах да избера социопатка пред собствената ми дъщеря?
Не ставай зъл.
Направи ми една услуга.
Кажи на Кейтлин, че я обичам и съжалявам.
Едва ли ще я видя повече.
ЩАСТЛИВА ВЕЧЕР
Мамка му.
Здравей! Боже мой, де да имах фотоапарат.
Много сте сладки. Като за снимка сте.
Ще взема Тили. Здравей, миличка.
Дай ми и ключовете.
Къде е г-н Стриплинг?
Не исках да го бутам чак дотук в тази жега.
Казах му, че ти ще отидеш да го вземеш.
Виж какво ти нося.
За отличната работа.
- Няма да се бавя. - Еги, аз ще бъда капитанът.
Трябва ли да знам нещо специфично? Как се управлява?
С кормило.
Ще ми липсва чувството ти за хумор.
До скоро.
Тили, останахме само двете, момиче.
Ти си вторият пилот. Предстои ни забавно приключение.
Добре. Подкарай яхтата. Помниш ли как...
Ключът влиза тук.
Шибаният...
Божичко! Запалих я.
Тили?
Тъпаци.
Пусни въжето, Янси! Ще се удавиш!
Какво правиш, Янси?
Пусни!
Не си най-великото ченге.
Забрави.
Хайде де, поне веднъж помисли за себе си.
Откажи се.
Пусни въжето!
Хайде де, откажи се.
Само този път.
Успя да победи себе си, но със сигурност не се радваше.
След няколко дена Невил отиде за риба.
Обикновено уловът му не събираше тълпа,
но досега не беше изваждал нещо толкова голямо.
Май трябва да си търся работа.
- Доуни. - Ег.
Намерил си добра жена.
Не я изпускай.
И аз за малко да имам такава.
Знам, че ви казах, че от години разказвам рибарски истории на тъпи туристи,
но така и не се научих да ги приключвам бързо.
По-силно е от мен.
Не искам да остава нищо недовършено.
Години наред
той беше страхотен баща.
Беше забавен, мил и непохватен.
Вярваш ли ми?
Едва ли е важно някой да ти вярва.
Ти си знаеш какъв е бил баща ти, но едно ще ти кажа:
той те обичаше.
- Благодаря. - За нищо.
Може да съм сантиментален, но...
Хайде, Лулу, ще те заведа вкъщи.
Ако на две самотни души е писано да са заедно,
по дяволите, нека бъдат заедно.
Спокойно, върви с него.
Ето.
Когато някой отдели време да слуша бръщолевенето ти,
трябва да му дадеш надежда за щастлив край.
Особено когато лошият се измъкне.
За бога, Тили, Португалия е прекрасна.
Успяхме, миличка.
Успяхме.
Не ми пука дали така е било писано.
Тъжно е, когато невинен плаща за чужди грешки.
Добре ли си?
Тя много ми липсва.
Ще ме изпратиш ли?
Видях я.
Няма страшно.
Тя дойде и при мен.
Защото отново повярва.
- Това е хубаво. - Да, така е.
Означава, че всичките й желания ще се сбъднат.
Не знам дали Ив се задави с лъжите си,
или с бейби морковите, които обожаваше,
но нещо неустоимо я привлече към ръба.
След като наруши над 20 международни споразумения,
Андрю Янси отново се оказа без полицейска значка.
Здрасти, Янси!
Какво правят тук любимите ми влюбени гълъбчета?
Ще го поздравя от теб. Ти отвори столовете.
- Той те поздравява. - На пикник ли сте дошли?
Купихме тази съборетина на търг с парите му от мафията.
- Чудно. - Ще си построим къщичка.
Ще е едноетажна, няма да ти скриваме гледката.
Искам да скачам от радост, спечелих съседи от лотарията.
Благодаря ти. Какво правиш?
Върнах се от инспекция на китайския ресторант на ул. "Итън".
"Шанхайската кула"?
- Правят най-страхотните пелмени. - Тайната им съставка са хлебарките.
- Не ми пука, довечера ще си поръчам. - Да са ти сладки.
Протеинът ще ви се отрази добре.
- Ало? - Здравей, Андрю.
- Зает ли си? - Здрасти, Бони. Чета книга.
- Да ме възбудиш ли се опитваш? - Бони, не си ли в затвора?
Не вдигаш ли тежести на двора?
Томас кара водни ски. Трябва да ми кажеш нещо.
- Още ли си с Роса? - Не мога да ти отговоря.
В момента не си говорим, затова не съм сигурен.
Не сме се разделяли официално. Може да се каже, че ми изневеряваш.
Извинявай, но книгата ми харесва.
- Ще се върна към... - Ще ми почетеш ли малко?
И ще те оставя на мира.
Няма значение откъде, чети.
Добре, да видим.
"'Ще се прецакам", помисли си той.
Следващата му мисъл беше: "А не се налага".
Веднага последва трета мисъл,
която беше: "Но въпреки това ще го направя".
Гледай ти.
Тази книга наистина е за мен.
Виждаш ли? Никой не те познава по-добре от мен.
- Да. - Здрасти.
Франк, ще се видим на масата за покер. Ще се съберем у Томи Бискейн.
Говорих с Франк.
Радвам се да те видя.
- Накрая се отказах и... - Не ми се говори.
- Трябва да поговорим. - Първо ще правим секс.
Не може ли и двете едновременно?
Сериозно ли?
"Беше забавно. Благодаря за всичко. Сбогом."?
Прозвуча като раздяла.
Беше страхотно сбогуване, но не бих се сбогувал така с всекиго.
Например бих помахал на служител в банката.
- Вината не е твоя. - Наистина ли ще минеш с този номер?
Това е най-омразното ми клише.
Всъщност бих го сложил до "гледана манджа не завира".
Гледал съм много манджи - завират.
Проблемът е в мен.
Дълго време бях нещастна и ти ми помогна да го осъзная.
Трябва да намеря мястото си в този свят. После ще му мисля за връзка.
Да, има логика, дори да е объркана.
Добре. Сбогом, Янси.
Да не си казваме "сбогом". Какво ще кажеш за "до нови срещи"?
- Добре, до нови срещи. - До нови срещи.
Янси осъзнаваше, че се върна в изходната точка.
Беше щастлив, но нямаше с кого да сподели щастието си.
Той вярваше в поговорката "Всяко гърне си намира похлупак".
Не е важно дали сте родени един за друг...
...но го превъзмогнах и сега се наслаждавам неимоверно...
- Извинявай, кажи първо ти. - Добре.
...или сте като огън и вода...
Всички трябва да намерим мястото си.
В противен случай не можем да продължим напред.
- Ще построим нова къща. - Ние ли?
Говорех на Дригс, но и ти си добре дошла.
Откъде ще вземеш пари за нова къща?
Покажи й го.
Взех си чаша отвътре.
- Заповядай, мой човек. - Наздраве.
За пръв път обръщам внимание на гледката. Бива си я.
Как можа да го кажеш?
Идвал си безброй пъти. Гледката винаги си е била супер.
- Накъдето и да погледнеш - гледка. - Исках да кажа,
че ако я гледам всеки ден, вероятно ще изпитвам радост.
Не се шегувай, не съм в настроение.
С Монте отидохме на разходка на плажа.
Реших този път да се отдам на емоциите.
Беше приятно.
- Страхотно, няма що. - Послушах те, а ти се ядосваш?
Каквото и да правя, постоянно обърквам живота си.
В същото време абсолютно всеки, с когото общувам,
помъдрява и просперира.
- Аз съм нещо като катализатор. - Не си.
- Съм. - Не може да си.
Точно това съм. Вие с Монте продължавате напред.
Роса също. Невил и Доуни продължават напред.
Когато се запознах с онези двамата, бяха като бездомници.
Сега ще се оженят и ще имат дом.
Ако това не е катализатор, не знам какво е.
- Май се чукат. - По-добри са от предишния съсед.
- Няма да им преча. - Може и да си катализатор.
Благодаря ти.
Любопитен факт: когато елените не намират сладка вода,
оцеляват, пиейки солена.
Не само не знаех, но и не ми пука.
Вече ще бъда като тях.
Ще се приспособявам, ще еволюирам, несправедливостта няма да ме обсебва.
На елените пука ли им за несправедливостта?
Престани, разбра какво искам да кажа.
С две думи - ще се променя. Не съм длъжен да съм най-великото ченге.
Край на историята, книгата е прочетена.
- Заедно с епилога. - Браво, братле.
Да.
В колата ми има нещо.
Не е полицейска задача, но имам предчувствие за нещо нередно.
Ще го погледнеш ли?
Сякаш не си чул и дума от всичко, което ти казах.
- Какво каза? - Вече съм елен, пия солена вода.
Добре тогава, да си допием питиетата.
Благодаря.
Какво има в колата ти?
Превод на субтитрите Анна Делчева