Štai kur tu! Ačiū Dievui. Visur tavęs ieškojau.
Audra atėjo, kaip aš ir sakiau.
Kuo tu save laikai, blemba?
Aš sumauta Drakonų karalienė!
Tu mane sužeidei.
Žinau, ką padariau.
Ir man šito nereikia.
Pavogei jį, blemba?
Koks jausmas?
Kai tau padaro tą patį, ką padarei tiek daug žmonių.
Grąžink pavogtą žemę ir nešdinkis iš mano salos.
Tavo salos?
Mano saugomos.
O jei neišsinešdinsiu, kale?
Sala pareikalaus aukos.
O aš pasirūpinsiu, kad ji ją gautų.
Gerai, išvyksiu.
Man čia nepatinka. Per daug vabalų.
Netikiu tavimi.
Laikas tai užbaigti.
Ir štai taip sala gavo savo auką.
Kaip gaila.
Tikrai maniau, kad tapsime draugėmis.
Tikiuosi, paspringsi...
savo melais.
Labas, vaikeli mano.
Buvai teisi, Jaja.
Bet argi tai naujiena?
Išklydau iš kelio.
Bet dabar jį radai.
Visada žinok, kaip stipriai tave myliu.
Jėzau.
Viskas gerai.
Tik norėjau atsisveikinti.
Neprivalai.
Privalau.
Bet prieš išeidama pasakysiu,
žinau, kad mėgsti apsimesti, jog neturi sielos,
bet žinau, kad ją turi.
Tas, kurio širdy nėra meilės, negali taip dainuoti.
Nebijok.
Daug dirbk ir klausyk širdies,
tada vieną dieną tave vadins „Karaliene“.
Po tokios audros pirmiausia viską patikrini.
O Egas žinojo, kad su peršauta koja
jam praverstų šiek tiek pagalbos.
Kaip jie taip greit surado kitą samdomą žudiką?
Andre visada gali rasti žmonių, padarysiančių viską už pinigus.
Taip. Žinai, ir Las Vegase tas pats,
bet ten žmonės paprastai susikiša stalo teniso kamuoliukus į keistas vietas.
Labai sukrečiantis vaizdas.
Nenori apie tai žinoti.
Gerai. Eime. Dinkim iš čia.
Persigrupuosime.
Ką būtume darę, jei nebūtų atėjęs naujas bičas?
Sakei, kad turi planą.
Ne, sakiau, kad marinuoju planą.
O išmirkę marinate ir prieskoniuose,
mano planai būna labai gardūs.
- Tai nieko nebuvai sugalvojęs? - Žinai, ką?
Man nepatinka, kad mes, kaip komandos draugai, pradedam nuo to.
Klausyk, turim ką nors sugalvoti, greitai,
nes nujaučiu, kad jie tuoj pasipustys padus.
Stalo teniso kamuoliukai Las Vegase...
Kartais juos susikiša į užpakalius?
Tik aukštos klasės klubuose.
Klausyk, jei ko tave ir išmokysiu, tai atsimink šitą dalyką.
Niekad nelik Las Vegase ilgiau nei vienai nakčiai.
Jausi pagundą likti dviem, bet kaskart pasigailėsi.
NAUJIENOS – URAGANAS MEL SUSILPNĖJO IKI TROPINĖS AUDROS.
Vakar naktį pro Bahamas praūžęs uraganas Mel padarė minimalią žalą.
Pasiekęs atvirus vandenis
jis susidūrė su aukšto slėgio zona, kuri išsiurbė iš jo visą jėgą.
Šiaip ar taip...
Audra baigėsi.
Nešdinkimės velniop iš Andro.
Net negaliu apsakyti, kaip skauda.
Tu ką, tyčiojies iš manęs?
Žinai, ko nenoriu daryti?
Nenoriu lyginti, kam blogiau,
gerai?
Nes skaičiau straipsnį,
kuriame rašė, jog sumuštas kojos pirštas skauda taip pat, kaip šautinė žaizda.
Pažiūrėsiu iškart po to, kai nustosiu šlapintis krauju.
Turiu gerą naujieną!
Nustojo kraujuoti.
Man nepatinka, kaip atrodo tas geltonas mėšlas.
Manai, čia stuburo išskyros?
Nežinau. Paragauk. Iš kur man žinoti, po galais?
Bet dar gali pajudinti kojas, ar ne?
Tik kojų pirštus.
Tai nuostabu.
Turiu kai ką, kas, manau, tave tikrai pradžiugins.
Eik tu šikt.
Štai ir šypsena.
- Ateik. Viskas bus gerai. - Ačiū, mažute.
Myliu tave.
Labas, Egai.
- Aplink nė gyvos dvasios. - O Dieve. Girdėjau apie Greisę.
Ar jau žino, kas nutiko?
- Ne. - Egi. Kaip liūdna.
Labai užjaučiu. Ji tikrai buvo nuostabi.
Egi, greitai primink, pamiršau jo vardą.
Jis neprisistatė.
Aš pavadinsiu jį Kumpiu.
Kaip kiaušiniai su kumpiu.
Jam nepatiks.
Kam rūpi? Vadinsiu tave Kumpiu.
Šūdą tu vadinsi.
Gerai.
Ar jūs savo mėgstamiausioje pietų vietoje,
ar atsisėdot kitur, nes bijojot, kad aš ateisiu?
Būk geras, pasakyk, kad nesi Bahamose.
Nesvarbu, kur aš esu.
Svarbu, kad neplanuoju nieko pagrobti.
Labai aiškiai pasakėte, ką galvojate apie pagrobimus.
Bet ketinau pasikviesti kelis draugus į Majamį.
Tikėjausi, kad galėsite iššokti ir pasakyti: „Staigmena, jūs suimti.“
Taigi, man tik reikia piloto, turiu tokį vyruką Klaspersą,
bet jis negrįš į Andrą, nebent pažadėtume,
kad nepatrauksim jo atsakomybėn už tai, ką yra padaręs.
Tiesiog pasakyk jam, kad aš jį išklausysiu.
Puiki naujiena. Juolab, kad aš jau jam tą parašiau.
Ir, žinokit, jis man atrašė:
„Atvarau.“ Vienuolika šauktukų, suglausti delnai.
Pridėjo net baklažano emodį, kad mažai nepasirodytų.
Man reikia eiti.
Bet prieš baigdamas pokalbį galiu paprašyti dar vienos paslaugos?
Kokios?
Tarybos nario Brauningo biuras.
Čia direktorė Rods iš FTB Majamio skyriaus.
Skambinu informuoti apie Niką ir Yvą Striplingus.
Sėdžiu čia su detektyvu Endriumi Janciu,
kuris pateikė man įrodymus, jog Striplingai
užsiima neteisėta veikla.
Todėl šiandien darbo dienos pabaigoje užšaldysime jų finansinį turtą.
Ačiū. Aš jiems perduosiu.
Puiku. Mums oficialiai šakės.
Vienintelis skausmo privalumas tas,
kad Nikas dar niekad nemąstė taip aiškiai.
Ne, viskas gerai.
Viskas gerai? Tu judini tik tris kojų pirštus.
Gali užsičiaupti ir sekundėlę paklausyti?
Nekalbėk su manim taip Ego akivaizdoje.
Žinai, kaip mane užvedi, kai perimi kontrolę.
Klausyk, nerimavau dėl Jancio, bet jei jis Majamyje,
tada mums nereikia taip saugotis.
Todėl turime nuvažiuoti į Nasau ir išskristi iš ten į Londoną.
Į Londoną?
Visada norėjau į Londoną. Labai džiaugiuosi, viršininke.
Dievinu arbatą ir dievinu...
Bet mums vis tiek reikės grynųjų, aišku?
Mūsų turtą užšaldys tik dienos pabaigoje.
Taigi, Egai, Klaspersas dingo, todėl rask mums pilotą, kuris nuskraidins į Nasau.
O tu, Yva, eik į banką.
Gerai, bose.
Man reikia daugiau sumautų vaistų nuo skausmo.
Myliu tave, mažuti.
Londone tave sulopys. Tuoj vėl vaikščiosi.
Tiesiog žinau.
Kas?
Taip, paprastai taip ir būna, kai pažeidžiamas stuburas.
Kasdien po truputį gerėja.
Užsikrušk.
Bet apie tai tikrai derėjo pagalvoti.
Gerai, sakyk gerą naujieną. Pasisekė rasti mums naują ginklą?
Ką tik kalbėjau telefonu su dėde Čarlzu.
Jis sakė, kad tas, kurį davė Neviliui, buvo vienintelis, kurį turėjo,
bet jis šen bei ten paskambins.
Ir dar sakė, kad turi naujus žiūronus, kuriuos gali pasiskolinti.
Dievulėliau. Žinai, aš net nepažįstu tavo dėdės Čarlzo,
bet vien tai, kad paprašius ginklo, jis mums pasiūlė žiūronus,
verčia suabejoti, ar jis bus vertingas šiai komandai.
Čia sudėtinga rasti pistoletų.
Net ne visi farai juos turi.
Tai pakišo Janciui mintį.
Pažiūrėkim.
- Ko nori? - Labas, Roza. Prašau, paklausyk.
Žinau, nusivylei, kad neįsėdau į lėktuvą.
Nusivyliau?
Tu nepasirinkai jos.
Dėkingas už nuomonę. Nueisiu į kitą vietą.
Roza, paklausyk.
Žinau, kad tarp mūsų ne viskas baigta, girdi?
Mes gera pora. Atsiprašau, bet žinai, kad turiu tai užbaigti.
Tiesiog... Pasidarė baisu, supranti?
Taip.
Ir norėčiau pamatyti, kaip grįžti namo gyvas ir sveikas.
- Ar tu bent saugus? - Taip.
Garbės žodis.
Gal prisimeni tiksliai tą vietą,
kur išmetei pistoletą?
Ir ačiū, kad nepadėjai ragelio,
- nes žinai, kaip nekenčiu... - Negaliu patikėti, blemba.
Roza?
Štai ir jie!
- Labas. - Labas.
Bičiuliai, mums reikia šio vyruko pagalbos, jis tik nori draugų,
todėl pasisveikinkim entuziastingiau. Vienas, du, trys.
- Klaspersai! - Klaspersai!
Ką!
Vien dėl to verta buvo laukti.
Kaip gera tave matyti, bičiuli.
- Taip! - Labas!
Tęsiame nuo ten, kur baigėme.
- Tęsiame nuo ten, kur baigėme. - Labas.
Čarlzai, ne po botanikos sodą vaikštinėjame.
Ieškome pistoleto, todėl žiūronų nereikia, gerai?
Atstok nuo manęs ir mano žiūronų, žmogau.
Apgailestauju, kad Roza tavęs nekenčia, Janci,
bet gaila, kad neprisimena, kur išmetė pistoletą.
Ji buvo persigandusi.
Čarlzai, kelintą atsidaro vietos bankai?
Pirmą.
Lažinuosi, kad Yva bus banke 12.59 val., girdit, bičiuliai?
Todėl prašau toliau ieškokit, nes ginklas tikrai čia.
Žmogau, ta Roza – puiki mergina.
Velniškai graži ir energinga.
Būtinai jai perduosiu.
Gal tik reiktų truputį mažiau plepėti ir daugiau ieškoti pistoleto, ačiū.
Taip, žinai, plepėjome visą kelią iki namų.
Ji sakė, kad per daug kalbu, bet gera žinia,
kad ji sakė pažįstanti žmogų, kuris kalba ne mažiau už mane.
Nežinau, ar tai įmanoma.
Abejoju.
Bičiuliai. Šioks toks paskatinimas. Visi susimeskim po dešimt žalių.
Kas ras pistoletą, pasiims pinigus.
- Sutarta? - Sutarta.
- Sutarta.
Gera žinia. Radau. Radau pistoletą.
Neprivalot iškart sumokėti, bet atneškit pinigus.
Neapsunkinkit visko. Ačiū.
Jis – žulikas. Žinai tą, žmogau?
„KARŪNOS TROPINIS BANKAS IR INVESTICIJŲ FONDAS“
Gerai. Tik pažiūrėk. Lygiai pirmą.
Turi padėkoti už mane Čarlzui,
nes žiūronai kol kas labiausiai pasitarnavo šioje misijoje.
Jis labai apsidžiaugs.
Vos jos nepražiopsojom, nes važiuoji labai lėtai.
Važiuoti mašina reikia todėl, kad judėtum greičiau už dviratį.
- Nesu geras vairuotojas. - Nereikia to sakyti.
Visi, kas su tavim važiuoja, iškart supranta.
Taigi, kai Yva išeis,
aš ją sugriebsiu, o tada tu mus nuveši iki Klasperso lėktuvo.
Ir gali važiuoti lėčiau už mano močiutę. Viskas gerai.
Gerai, o kaip dėl Niko?
Nikas buvo persmeigtas kaip šašlykas. Jis niekur nedings.
Kai nugabensime Yvą į Majamį, ji iškart jį išduos.
Tau tereikia sulaukti mano ženklo, gerai?
Duosiu tau labai aiškų ženklą,
kad nebūtų jokių nesusipratimų, padarysiu taip
- ir šitaip. - Gerai.
O jei paliesiu nosį?
- Ką tu padarysi? - Ateisiu.
Ne, nes aš galbūt paprasčiausiai paliečiau nosį. Nepadariau to tyčia.
- O jei padarysiu taip? - Ateisiu.
Ne. Aš taip galiu tiesiog pasitaisyti plaukus.
Todėl darau du judesius.
- Aišku. - Aišku, tai klaidas jau aptarėme.
- O kas nutiks, jei padarysiu taip? - Tada ateisiu.
Gerai. Ir aš tą padarysiu tyčia.
- Gerai. - Gal galim kartu pasakyti,
- kad žinotume, jog vienodai suprantam? - Gerai.
- Vienas, du, trys. Tyčia. - Tyčia.
Matai, kaip mums smagu, nes mes pasirengę?
- Ačiū. - Turėk juos. Tau pavyks.
Gerai. Sėkmės.
Soni!
Kur, po velnių, esi?
Atrodo, kad jau ištisas dienas tavęs nemačiau.
Ką čia kalbi?
Plepu su Bobiu.
Priešais tavo langą. Pažiūrėk.
Nieko nematau.
Žinai, ką? Aš kitoje pastato pusėje.
Čia mane sustabdė. Labas, Bobi.
Čia Sonis. Duok man sekundėlę.
Turiu susitvarkyti su vandalizmo atveju Hemingvėjaus name.
- Užsuk pas mane, viską papasakosiu. - Ateinu.
Ruošiausi pasiimti prašmatnios šaltos kavos.
Gal nori, kad paimčiau tau
smulkinto ledo skrandžio žudiką su plakta grietinėle?
Žmogau, būtų pats tas.
Nieko daugiau nesakyk. Paimsiu.
Ateinu. Paimsiu ir keksiuką. Viso.
Dabar jiems reikėjo tik laukti.
Turiu išgabenti savo bosus iš šitos sumautos salos.
Negaliu. Mano lėktuvas sugadintas.
O kaip tas plepys amerikietis pilotas, su kuriuo jūs skraidot?
- Kodėl jo neprašai? - Jis mus išdūrė.
Be to, jo nebėra.
Nemanau.
Jis sakė, kad šiandien išskraidins kelis žmones.
Jis jau visą valandą kemša strombų gruzdukus.
Manau, jis nuo jų priklausomas.
Nevilis norom nenorom džiūgavo.
Atėjo metas pradėti šou.
Negali būti! Yva, ar ne? Kaip laikaisi?
Nebėk. Taip elgtis čia būtų labai nemandagu, Yva.
Tai dėl tavęs bankas nežinojo,
kad mūsų sąskaita yra užšaldyta?
Taip. Aš tą išgalvojau. Buvo smagi istorija.
Ir aš tau ją papasakosiu,
nes mudu, aš ir tu, smagiai palėksime lėktuvu iki Majamio.
POLICIJA
Sveiki, bičiuliai, Kaip jūs? Aš – policininkas iš Floridos salų.
Parodysiu jums savo ženklelį.
Tik žinokit, ši moteris yra žudikė.
- Aišku, kad ne žudikė. - Ji – žudikė.
Todėl, jei norėtumėt ją surakinti, tai būtų fantastika.
Aš neskubėdamas išsitrauksiu ir paduosiu jums, ponai, šį ginklą,
kad visi jaustųsi saugiai.
Tai jis. Tai bičas, kuris mane pašovė.
Taip, tai 100 % netiesa.
Atliksime balistinį ginklo tyrimą.
Nereikia atlikti balistinio ginklo tyrimo.
Čia tas pats ginklas, kuriuo jis buvo pašautas. Tik pašoviau ne aš.
Jis taip pat įsmeigė mano vyrui į nugarą suknistą meškerę.
Irgi netiesa. Taip, aš ten buvau.
Vaizdas buvo bjaurus, bet aš niekam neįsmeigiau į nugarą meškerės.
Mes tuo pasirūpinsime, ponia Stripling.
Kuo pasirūpinsite?
Egi, mielasis mano, parveši mane namo?
Pala, kas čia vyksta? Ji niekur nevažiuos.
- Stok. - Tu ne...
Kodėl aš turiu sustoti?
Gera buvo tave pamatyti, detektyve.
Sunku būti taip arti prie tikslo ir matyti, kaip jis nuvažiuoja.
Jūs darote didelę sumautą klaidą. Ar žinot, ką jūs ką tik paleidot?
Gal juokaujat?
Žinot, kas tai? Štai kas.
Kartais reikia nusičiaudėti,
o taip pat neramu dėl sumautos drėgmės.
O kartais ta drėgmė užeina.
Nevili, bėk! Paimsiu tave!
Tikrai reikia pakalbėt apie signalus.
- Kas vyksta? Kur Yva? - Viskas nuėjo velniop.
Pasirodė Egas, lyg būtų gavęs informacijos.
Keista.
Atrodai labai kaltas.
Klaspersai, gal nori mums ką nors pasakyti?
Jei tau išvis svarbi ši draugystė,
dabar – ta akimirka, kai gali pasakyti tiesą.
Jis mane pamatė. Nuėjau suvalgyti gruzdukų, ir Egas mane pamatė.
- Aš... - Klaspersai, kas tau negerai?
- Priklausomybė nuo gruzdukų. - Jėzau.
- Labai atsiprašau. - Viskas gerai.
Viskas gerai. Mes atleidžiam.
Ne atleidžiame ir pamirštame.
Atleidžiame ir prisimename, bet atleidžiame.
- Ačiū. - Ir prisimename.
Gera naujiena, išgirdau juos kalbantis,
kad daugiau jokie lėktuvai neskrenda ir neišskrenda iš salos.
Taigi, Striplingai niekur neiškeliaus?
Ne.
Nebent su jachta.
- Varom. - Ne tu.
Nors ir atleidžiu tau. Bet vis tiek prisimenu.
Taigi, Egis krauna daiktus į jachtą.
Tili pas jį.
Ačiū Dievui. Nerimavau dėl Tili.
Pasiilgsiu šitos salos.
Aš irgi.
Manau, gal kada nors čia grįšiu.
Gal grįši?
Nieko prieš, jei ir aš prisijungsiu?
Kur mes einam?
Kaip tavo kojos, Niki?
Ar jos...
Dar gali jas pajudinti? Ar tik pirštus?
Kas per velnias čia vyksta?
Neversk manęs jaustis, lyg aš dėl visko kalta, gerai?
Tu pažadėjai manimi rūpintis.
Kaip tu rūpinsiesi, jei esi šitoks?
Aš dėl tavęs tą padaryčiau.
Bet mes – labai skirtingi žmonės.
Kas su manim negerai?
Kodėl pasirinkau suknistą sociopatę vietoj savo dukters?
Gerai, nereikia būti bjauriam.
Tik padaryk man paslaugą.
Pasakyk Keitlinai, kad ją myliu ir atsiprašau.
Aš jos turbūt nesutiksiu.
ILGAI IR LAIMINGAI SU YVA
Šūdas.
Labas. O Dieve. Gaila, kad neturiu fotoaparato.
Taip gražiai atrodot. Lyg pozuotumėt.
Aš paimsiu Tili. Labas, mieloji.
Paimsiu raktelius.
Kur ponas Striplingas?
Žinai, ką?
Nenorėjau stumti jo iki pat jachtos, nes labai karšta.
Todėl pasakiau jam, žodžiu: „Egas ateis tavęs paimti.“
Be to, žiūrėk, ką turiu.
Už tai, kad esi toks nuostabus.
Tuoj grįšiu.
Egi. Taigi, šiaip jau aš būsiu kapitonė.
Ar turėčiau ką nors žinoti? Kaip reikia vairuoti?
Su vairu.
Pasiilgsiu to humoro jausmo.
Gerai, iki.
Gerai, Til. Tu ir aš, mergyt.
Mano mažoji šturmane, gerai? Tai nuotykis. Bus labai smagu.
Gerai. Vairuoti jachtą. Prisimeni, kaip jie...
Raktelius kišam čia.
Gerai. Sumautas...
O Dieve. Tik pažiūrėk. Užsivedė.
Tili?
Šūdžiai.
Paleisk, Janci! Paskęsi!
Ką darai, Janci?
Paleisk!
Nesi viso pasaulio faras.
Pamiršk.
Nagi, žmogau. Bent kartą pasielk taip, kaip geriau tau.
Pamiršk tą mėšlą.
Janci, paleisk!
Nagi, žmogau. Tiesiog palik tai.
Tik šįkart.
Turbūt tai buvo savotiška asmeninė pergalė,
bet, dievaži, jam taip neatrodė.
Praėjo kelios dienos, kol Nevilis vėl išplaukė žvejoti.
Paprastai žmonės neišeidavo pažiūrėti, ką jis sugavo,
antra vertus, jis dar niekad nebuvo ištraukęs tokio dydžio laimikio.
Regis, man reikia naujo darbo.
- Done. - Egai.
Gavai gerą moterį.
Nesumauk visko.
Kartą aš beveik turėjau gerą moterį.
Žinau, sakiau, kad daug metų pasakoju
istorijas apie žūklę kvailiems turistams,
bet vis dar nežinau, kaip jas greitai užbaigti.
Nieko negaliu padaryti.
Noriu viską išaiškinti tiems, kuriems to reikia.
Ilgą laiką...
jis buvo toks nuostabus.
Linksmas, geras ir paikas.
Tiki manimi?
Nežinau, ar labai svarbu, kad tavimi kas nors tiki.
Tu žinai, koks tavo tėtis buvo su tavimi. Bet štai ką galiu tau pasakyti.
Tėtis tave mylėjo.
- Ačiū. - Taip.
Jei norit, galit vadinti mane minkštaširdžiu...
Lulu, eime. Turiu parvesti tave namo.
Bet jei dviem vienišoms sieloms lemta būti drauge,
po šimts, noriu, kad jos būtų drauge.
Viskas gerai.
Gali jau eiti.
Štai taip.
Klausykit, jei kas nors prisėda paklausyti, ką plepate,
turite papasakoti jiems ką nors įsimintino.
Juolab, kad blogiukė išsisuko.
Tili, o Dieve.
Argi ne graži Portugalija?
Mums pavyko, mažute.
Mums pavyko.
Nes man nusišvilpt, ar taip buvo nulemta, ar ką,
vis tiek liūdėsiu dėl to, kad kainą sumokėjo ne tas žmogus.
Tau viskas gerai?
Labai jos ilgiuosi.
Palydėsi mane namo?
Mačiau ją.
Viskas gerai.
Ji ir mane aplankė.
Dėl to, kad ji vėl tiki.
- Tai gerai. - Taip.
Tai reiškia, kad visi jos norai išsipildys.
Negalėčiau pasakyti, ar Yva paspringo savo melais,
ar tomis morkytėmis, kurias taip mėgo,
bet neabejotinai jautė, kad kažkas tempia ją prie krašto.
Sulaužęs virš 20 tarptautinių įstatymų,
Endrius Jancis ir vėl prarado ženklelį.
Labas, Janci!
Sveiki. Ką čia veikia du mano mėgstamiausi balandėliai?
- Labas. - Ne, aš už tave pasisveikinsiu.
Tu eik, pastatyk kėdes.
Jis perduoda labų dienų.
Ką, jūs, bičiuliai, surengsit ten iškylą?
Ne, nusipirkom šitą sąvartyną aukcione už jo mafijos pinigus.
- Smagumėlis. - Taip, pastatysim nedidelį namuką.
Ne... Tik vieno aukšto. Vaizdo tau negadins.
Man atrodo, turėčiau šokinėti iš laimės,
nes ką tik laimėjau kaimynų loterijoje.
Ačiū. Ką tu veiki?
Ką tik patikrinau kinų restoraną Itono gatvėje.
„Šanchajaus bokštą“?
Ten geriausi sumauti koldūnai.
Aš... Slaptas ingredientas – tarakonų dalys.
Žinai, ką? Man nusispjaut. Šįvakar jų suvalgysiu.
Gerai, skanaus.
Truputis papildomų baltymų turbūt išeis jums, vaikai, į naudą.
- Klausau. - Labas, Endriau.
Užsiėmęs?
Sveika, Bone. Šiaip jau, skaitau.
Bandai mane užvesti?
Bone, argi tu ne kalėjime?
Ar neturėtum kiloti svorių kieme?
Klausyk, Tomas važinėja vandens motociklu.
Turiu žinoti.
Ar tu vis dar su Roza?
Norėčiau turėti atsakymą.
Šiuo metu nesikalbame, todėl nesu visiškai tikras.
Taip, oficialiai mes neišsiskyrėme.
Taigi, formaliai žiūrint, tu mane apgaudinėji.
Atsiprašau, Bone, knyga labai įdomi,
- todėl aš... - Gal paskaitytum man?
Ir tada aš eisiu.
Nesvarbu, kurį puslapį, tiesiog paskaityk.
Gerai. Pažiūrėkim.
„Aš tuoj susimausiu“, – neabejotinai pamanė jis,
bet kita mintis buvo: „Tačiau neprivalau.“
Iškart po to sekė trečia mintis:
„Bet vis tiek susimausiu.“
Tik pažiūrėk.
Manau, ši knyga iš tikrųjų apie mane.
Matai? Pažįstu tave geriau už visus.
- Taip. - Labas.
Gerai, Frenkai. Paplepėsime žaisdami pokerį.
Tomio Biskeino namuose kitą savaitę.
Čia buvo mano draugas Frenkas.
Gera tave matyti.
- Žinai, pabaigoje paleidau... - Nenoriu kalbėti.
Lyg ir reikia pasikalbėti.
Pirma seksas, po to pokalbis.
O negalima abiejų iš karto?
Rimtai?
„Buvo smagu, ačiū už viską, sudie“?
Atrodė lyg paskutinis kartas.
Bet, kalbant apie atsisveikinimus, šitas buvo puikus.
Turiu galvoje, su visais taip neatsisveikinčiau.
Banko kasininkei turbūt tik pamojuočiau.
Kaltas ne tu.
Rimtai pasakysi: „kaltas ne tu, o aš“?
Tai viena iš banalybių, kurių nemėgstu labiausiai.
Ji rikiuojasi šalia kitos,
„stebimas puodas niekad neužverda“.
Nes esu stebėjęs puodus, ir jie visada užverda.
Esmė manyje, aišku?
Kurį laiką nebuvau laiminga, ir tu man padėjai tą pastebėti.
Turiu pažiūrėti, kur mano vieta šiame pasaulyje,
prieš pradėdama rimtus santykius.
Taip. Labai logiška.
Nors ir painu.
Gerai. Viso, Janci.
Galbūt nesakykime „viso“.
Gal geriau „susitiksime pakeliui“?
Gerai. Susitiksime pakeliui.
Pakeliui.
Janciui neprasprūdo pro akis, kad jis vėl atsidūrė ten, kur ir pradėjo.
Iš esmės laimingas, bet neturėjo su kuo pasidalinti laime.
Jis visada tikėjo posakiu, kad kiekvienas turi savo antrą pusę.
Nesvarbu, ar buvote sukurti vienas kitam...
...bet galiausiai susitaikiau, ir man labai patinka, nes...
Žinai, ką? Atsiprašau. Sakyk tu.
Gerai.
...ar derat kaip šuo su kate.
Šiaip ar taip, visi turime rasti savo vietą.
Nes negali judėti į priekį, kol neatsiduri ten, kur turėtum būti.
Bus nuostabu, kai atstatysime namą.
Mes?
Kalbėjau su Drigsu, bet ir tu gali prisijungti.
O kaip sumokėsi už naują namą?
Parodyk jai.
Pasiėmiau stiklinę iš vidaus.
Prašom.
Bičiuli mano.
Salud.
Niekad anksčiau iš tikrųjų neįsižiūrėjau į šį vaizdą.
Visai gražu, blemba.
Tai pats keisčiausias dalykas, kurį galėtum pasakyti.
Buvai pas mane devynis milijonus kartų.
O čia – vienas geriausių vaizdų pasaulyje.
Vaizdas visą dieną. Kur bepažvelgtum, visur vaizdas.
- Visur vaizdas. Tarsi... - Tik sakau,
kad jei matyčiau jį kasdien, turbūt džiaugčiausi.
Nejuokauk šitaip. Aš tam nenusiteikęs.
Vaikštinėjau su Monte paplūdimiu
ir padariau, kaip sakei, bent kartą leidau sau viską pajusti.
Buvo gera.
Tiesiog nuostabu, blemba.
Paklausiau tavęs, o tu pyksti? Kas per šūdas?
Atrodo, kad ir kaip besistengčiau, pats sau sutrukdau.
O tuo tarpu visi ligi vieno, su kuriais susiduriu,
jie tarsi subręsta ir juda pirmyn.
- Tarsi būčiau savotiškas katalizatorius. - Nesi katalizatorius.
- Esu. - Negalėtum būti katalizatorius.
Būtent ir esu katalizatorius.
Klausyk, judu su Monte žengiat į priekį.
Roza žengia į priekį.
Nevilis su Done žengia į priekį.
Kai sutikau tuos du ana ten, jiedu buvo kaip sumauti gatviniai.
Dabar jie susituokę ir turi savo namus.
Jei tai ne katalizatoriaus darbas, tada nežinau, ką daro katalizatorius, blemba.
- Manau, jie dulkinasi. - Jie geriau už seną kaimyną.
- Nenoriu, kad būtų keista. - Gerai, šiaip jau,
gal ir esi šioks toks katalizatorius.
Ačiū.
Žinai, kas neįtikėtina?
Kai vietiniai elniai neturi priėjimo prie gėlo vandens,
jie gali išgyventi gerdami jūros vandenį.
Aš to ne tik nežinojau, bet man ir nuoširdžiai nusispjaut.
Nuo šiol aš būsiu vietinis elnias.
Prisitaikysiu, vystysiuosi, nesuksiu galvos dėl neteisybės.
Vietiniams elniams rūpi neteisybė?
Gal baigsi? Supranti, kur lenkiu.
Sakau, kad keičiuosi, supranti?
Kad neprivalau būti viso pasauliu faru.
Istorijos pabaiga.
Knyga užversta.
- Epilogas perskaitytas. - Šaunuolis, brolau.
Taip.
Beje, kai ką turiu mašinoje.
Tai ne visai policijos reikalas,
bet nujaučiu, kad nutiko kažkas negero.
Pažiūrėsi dėl manęs?
Tarsi net neklausei nieko, ką kalbėjau.
- Ką tu sakei? - Tie dalykai praeity. Aš – vietos elnias.
Mano burnoje – jūros vanduo.
Gerai. Puiku. Pamiršk. Tiesiog užbaikim gėrimus.
Ačiū.
Kas mašinoje, žmogau?
Išvertė Sandra Siaurodinė