PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN. TAPAHTUMIA JA HENKILÖITÄ ON SOVITETTU TARINAAN.
Ja toistuuko sama uni?
Kyllä.
Unessa te kaksi olette siinä avoautossa
autosaattueessa Dallasissa, mutta sinä olet loukkaantunut.
-Mikä asu sinulla on? -Sama kuin hänen äidillään.
Pinkki tweedpuku ja pillerirasiahattu.
Hän vihaa hattuja.
Niin vihaan.
Selvästikin se sopii siihen, mistä puhumme istunnoissamme.
Uskot maksavasi hinnan Johnin kuuluisuudesta ja kunnianhimosta.
Siihen liittyy myös tavaton pelko siitä, että hän kohtaisi oikean maailman.
Yritetään olla kommentoimatta.
Jos nukkuisin kotona hänen kanssaan, hän ei näkisi painajaisia.
Sinä päätit lähteä. Nytkö sinusta poissaolosi on ongelma?
Lähdin, jottemme sanoisi mitään peruuttamatonta.
Silloin mennään kävelylle, ei muuteta pois.
-En muuttanut pois. -Lähdit etkä palannut.
-Mitä se sinusta on? -Voi luoja.
Jos vaistosi käskee sinun häipyä, kun on vaikeaa,
mistä tiedän, ettet jatka sitä?
Minä tein selväksi, ettei avioero ole ratkaisu.
Lohduttaudunko sillä, teit sen päätöksen yksipuolisesti?
Ainoa vaihtoehtomme on saada tämä avioliitto toimimaan.
On eri asia haluta sitä, ettemme epäonnistu,
ja sitä, että menestymme.
John näkee avioliittomme median linssin läpi.
Häntä huolettaa se, miltä ongelmamme näyttävät, kuin ongelmamme itsessään.
Emme voi sivuuttaa epämukavuuden takia tosiasiaa, että meitä tarkkaillaan.
En voi olla avioliittoni kolmas henkilö.
Vietän loppuelämäni kilpaillen kaikkien muiden kanssa
tai hänen perheensä perinnön tai lehtensä kanssa.
Tiedän, että tämä kuulostaa järjenvastaiselta,
mutta kuulemani perusteella
suosittelen kokeilemaan asumuseroa.
Anteeksi mitä?
Neuvotko meitä eroamaan?
En. Mutta luulen, että ette löydä selvyyttä osittain sen takia,
että olette jumissa siirtymätilassa.
Jos ette pidä hetkeen yhteyttä,
saatatte ymmärtää paremmin, mistä jäätte paitsi
tai miltä elämä näyttäisi ilman toista.
-Miten pitkään se kestäisi? -Pari viikkoako?
Kuukauden, ehkä kaksi.
Onko sinulla liikaa asiakkaita?
Ei. Tapaisitte minua, mutta ette toisianne.
En voi olla puhumatta vaimolleni kuukauteen.
En minäkään halua sitä.
En pystyisi siihen, vaikka pyytäisit.
Ette tule yhteen ettekä päästä irti.
Sen sijaan te puskette tämän avioliiton syöksykierteeseen.
Etkö poltakaan yhtä päivässä?
Juomme räkälässä keskellä työpäivää parisuhdeterapian jälkeen.
Kurinalaisuuteni on käytetty tältä päivältä.
Tiedätkö mitä?
Kun olen Stanhopessa muistelemassa yhteistä elämäämme,
en koskaan mieti huonoja hetkiä.
Ajattelen vain meitä parhaimmillamme nauramassa ja tukemassa toisiamme.
Ei riitä, että olemme samassa huoneessa.
Kosketamme toisiamme, jotta tiedämme olevamme läsnä.
Kun olemme yhdessä, emme voi olla vatvomatta kaikkia riitojamme.
Emme ole täysin syyllisiä.
-Avioliittoneuvojamme vihaa meitä. -Niinpä.
Luulen, että hänestä tulee avioerosovittelija meidän takiamme.
Tiedätkö, mitä ajattelin taannoin?
Hondurasin-matkaamme, kun kaikkialla oli myrkkymurattia,
ja minun piti kääriä kätesi sukkiin, jotta et raapisi.
-Kalamiinivoidetta oli kaikkialla. -Iso, vaaleanpunainen mies.
Sotkuista.
Entä, kun harrastimme seksiä katolla Pariisissa, ja sait melkein sähköiskun?
Se oli sen arvoista.
-Olisimmepa tienneet silloin. -Mitä?
Miten hyvin meillä meni.
Lähdetään. Vielä yksikin drinkki täällä, ja meistä tulee nyyhkytarina.
-Hei. -Anteeksi.
Ei se mitään.
Haittaako, jos tulen hakemaan sen pellavatakkini?
Paras suudelmamme?
-Ensimmäinen asuntosi ulkopuolella. -Sitä ei lasketa.
Pariskuntana.
-Niitä on ollut paljon. -Niin.
-Jones Beachilla? -Millä kertaa?
Entä sen takan luona Montanassa?
Muistan, mikä se oli.
Helvetti! Olen myöhässä.
Hetkinen, anna suukko.
Heippa. Nähdään myöhemmin.
Selvä. Rakastan sinua.
-Rakastan sinua. Heippa. -Heippa.
Ajattelin jotain muuta.
Tässä, kaveri.
Huomenta.
-Hei. -Hei.
-En halunnut herättää. -Ei se mitään.
-Tiedän, ettet ole nukkunut hyvin. -Ei haittaa.
Minulla on aamiainen yhdeksältä.
Selvä.
-Voin perua sen. -Ei tarvitse.
Ajattelin, että voisimme puhua eilisillasta.
-Niinkö? -Niin.
Tuntuuko sinusta pahalta?
Ei.
En tiedä.
Tuntuuko sinusta hyvältä se, mitä nyt on tekeillä?
Tavataanko lounaalla?
On varmaan parasta, että puhumme siitä terapiassa.
Kerrommeko Colleenille?
Teimme juuri päinvastoin kuin hän pyysi.
Olen ymmälläni.
Yritämmekö saada hyvän todistuksen vai pelastaa avioliittomme?
En halua, että hän pitää meitä yhtään enempää itsetuhoisina.
Nähdäänkö Georgen gaalassa?
Ei, John. En pysty siihen nyt.
Oletan, ettemme mene Roryn häihin.
Rakastan sinua, mutta et vieläkään tajua.
Tämä ei ole minulle yhtä helppoa kuin sinulle.
-Mikä ei ole? -Sen teeskentely, että kaikki on hyvin.
Vakuutan, että tämä on minulle kaikkea muuta kuin helppoa.
Jutellaanko myöhemmin?
Joo.
En ole käynyt täällä hänen kuolemansa jälkeen.
Näytät kamalalta.
-Vau. Äiti tosiaan on täällä kanssamme. -Sinä harmaannut.
Stressi tekee sellaista.
Istutaan.
On siinä kestettävää.
Sinun on kysyttävä itseltäsi, mitä voit hallita.
Mitä voit pelastaa?
-Hän ei anna anteeksi. -Mitä?
Pilasin hänen elämänsä, tuhosin hänen nimettömyytensä
enkä suojellut häntä. Muistan, kun istuin tässä äidin kanssa.
Äiti sanoi, että kuka tahansa, joka on kanssani, odottaisi kumppanuutta.
Todellisuudessa hän vain kiertäisi minua kuten kaikki muutkin.
Äiti oli naimisissa Yhdysvaltain presidentin kanssa.
Hän ei muuta osannutkaan kuin kiertää suurmiestä.
Sinä et ole isä, eikä Carolyn ole ensimmäinen nainen.
Tapailit lukemattomia naisia, jotka antoivat sinun olla
universumin keskipiste, eikä yksikään heistä jäänyt.
Tapasit jonkun, joka ei suostunut taipumaan sellaiseksi,
jonka hän luuli sinun haluavan, ja sinä rakastuit.
Ja nyt nuo ominaisuudet, kiihkeys ja itsehillintä,
eivät palvele sinua enää, ja sinä valitat.
Olen tehnyt kaikkeni tehdäkseni hänet onnelliseksi.
Hänen pyyntönsä tuntuu kohtuuttomalta,
koska kukaan ei ole ennen pyytänyt sitä sinulta.
Koko elämäsi ajan ihmiset ovat olleet valmiita ottamaan
osia sinusta, jotka olet valmis antamaan, mutta hän ei.
Hänestä ei olisi koskaan tullut sellainen.
Sinulle on uskoteltu, että elämäsi on ennalta määrätty,
mutta se ei tarkoita, ettet voisi muuttaa sitä.
Rakastatko häntä tarpeeksi tehdäksesi sen?
Kiitos.
Puhuin Johnin kanssa aiemmin.
Hän kysyi, miten voit.
-Mitä sanoit hänelle? -Sanoin, että soittaisi sinulle itse.
Hän tarjoutui viemään minut Vineyardiin matkalla Roryn häihin.
Imartelevaa.
Suostuitko?
En kieltäydy kyydistä kesäperjantaina.
Olisitpa nähnyt hänet, kun tulin alakertaan.
Hän lähti töihin kuin ei mitään.
Sanoitko: "Voitko perua tapaamisesi? Meidän pitää puhua."
Ei minun pitäisi. Ei ole työtäni valistaa häntä.
Sitten sinäkään et ollut halunnut kovin epätoivoisesti keskustella.
-Sinusta isän lähtö on äärimmäinen petos. -Lauren.
Projisoit ongelmiasi Johniin, joka ei liity niihin mitenkään.
Jos oikeasti haluaisit työstää tätä suhdetta,
nielisit ylpeytesi ja luopuisit pakkomielteestäsi olla oikeassa.
Toimisit suhteenne parhaaksi.
Olen tehnyt pelkkiä kompromisseja, Lauren.
Kompromissi tehdään omasta tahdosta.
Et voi takertua menneeseen ja työstää samalla tulevaa.
-Täällä. John! -Eroatteko te?
Kiitos, että tulitte.
Vaikka uusisimme valamme Times Squarella,
lehdistö leimaisi sen latautuneeksi kiistaksi.
Carolyn!
Täällä.
Anteeksi.
Hei. Näytät kauniilta.
-Kiitos. -Miksi muutit mielesi?
-Tiedän, miten tärkeää tämä on sinulle. -Kääntykää tänne!
Tiedän, että haluan yrittää.
Katso Johnia.
Olet etuajassa.
Jos olisin myöhässä, ryntäisit ulos, enkä saisi sinua kiinni.
Tännekö tuot deittisi?
Joo. Pidän laminoiduista ruokalistoista.
Tiedätkö, mitä muistan ensitreffeiltämme?
-Pyöräni varastettiin. -Niin.
Niin, ja…
Sinusta tuntui kuin pääsi päällä olisi kyltti, jossa lukee:
"Komistus reputtaa." Ja että ihmiset näkevät sinussa vain sen.
Muistan kysyneeni, mitä omassasi luki, etkä kertonut.
-Et ole vieläkään kertonut. -En ole kertonut kenellekään.
Jos tietäisit, mitä kyltissäni lukee…
"Kohtele varoen. Ei niin kova kuin miltä näyttää."
Peli olisi ollut pelattu.
Ei olisi mysteeriä ratkaistavana, ei puolustusjärjestelmää purettavana.
Eikä syytä jäädä.
Sitten tapasin sinut.
Rakastuin sinuun, enkä halunnut tehdä sitä enää. Halusin päästää sinut lähelle.
Sait minut tajuamaan,
että haluan rakkautta, hoivaa
ja huolenpitoa…
-Mistä tiedämme, ettemme satuta toisiamme? -Emme tiedäkään.
Tiedämme vain, että haluamme yrittää.
-Haluamme rakentaa elämämme kumppaneina. -Miltä se näyttää, John?
En usko, että avioliittomme kestää enempää tarkastelua.
Tiedän. Se tarkoittaa osittain, että minun on arvioitava
kaikki muut suhteeni uudelleen.
-Sinä olet etusijalla. -En halua pakottaa sinua valitsemaan.
Tiedän, että harteillasi on käsittämättömiä odotuksia.
En moiti sinua siitä, että yrität täyttää ne.
Carolyn.
Olet ainoa asia elämässäni, johon minut on tarkoitettu.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Ajattelin, että jos haluat, voisimme lähteä matkalle.
-Minne? -Minne vain haluat.
Pariisiin. Belizeen. Tahitille.
-Kuinka pitkäksi aikaa? -Kunnes päätämme palata kotiin.
Missä kotimme sitten onkaan.
Palaan sunnuntaina Roryn häistä.
Etsitään maailmankartalta syrjäisin saari, josta kukaan ei ole kuullut.
Unohdin kokonaan.
-Roryn häät. -Älä siitä huoli.
-Carolinekaan ei tule. -Haluan tulla.
Haluatko?
Haluan.
Kaipaan tanssimista kanssasi.
Ja minä sinun kanssasi.
Tuo saattoi olla parempi kuin ensimmäinen.
Minun pitäisi mennä.
Pitää löytää mekko.
-Entä jos hätiköimme? -Mitä tarkoitat?
Meillä menee vihdoin hyvin.
En tiedä, kannattaako meidän kohdata uteliaat katseet suurissa Kennedy-häissä.
On normaalia olla ahdistunut ja levoton,
mutta suhtaudutte viikonloppuun täysin erilaisella asenteella kuin ennen.
Mene manikyyriin. Aloita siitä.
-Hyvä on. -Askel kerrallaan.
-Olet rakas. -Kiitos, Laur. Nähdään pian.
-Hyannis Port. -Täällä John Kennedy.
Pyydän säätiedotusta VFR-lennolle
Essexin piirikunnasta Martha's Vineyardiin noin kello 18.00.
Mitä hän tarkalleen sanoi?
Hän oli hermostunut.
-Luulin, että pääsimme tämän yli. -Kumpikaan teistä ei muutu yhdessä yössä.
-Istun hetken hänen kanssaan. -Selvä.
Pyydän lupaa astua ohjaamoon.
Anteeksi. Ai hitto.
Kaipasin sinua.
Niin arvelinkin.
Onko kaikki hyvin?
On. Mene takaisin paikallesi.
Haluan istua kanssasi.
Ei hätää. Hengitä, John.
Hengitä vain.
PYSTYNOPEUS
Yhdysvaltain rannikkovartiosto, Cape Cod.
-Aliupseeri Rietta. Miten voin auttaa? -Martha's Vineyard kadotti koneen.
-Saanko lentotiedot? -Piper-Papa-Alpha-32-Romeo-301Saratoga.
-Lentäjän nimi? -John F. Kennedy Junior.
Nähtiin viimeksi lähtemässä Essex Countysta, 50 kilometrin päässä.
Pitää vaihtaa…
Ei hätää, hoidan sen.
-Voinko auttaa? -Anteeksi häiriö.
Olemme Custerin piirikunnan poliisista.
Perheenne on yrittänyt soittaa, mutta täällä ei ole kenttää.
-Mikä on hätänä? -Kyse on veljestänne.
Hänen lentokoneensa on kadonnut.
Haloo?
Mitä?
Anteeksi, voitko toistaa?
Ei, pitää paikkansa. Niin minä ymmärsin.
Voin odottaa, jos haluat tarkistaa. En usko, että vastaus muuttuu.
Kone on valmis tunnin sisällä.
-Selvä. -Mitä haluat sanoa lapsille?
En tiedä. Meidän pitää mennä kotiin.
-Soititko Hyannisin lentokentälle? -En saanut yhteyttä.
-Teddyn mukaan he eivät ole sielläkään. -Lähtivätkö he varmasti?
Saimme vahvistuksen Essexin piirikunnan lentokentältä.
Sille on varmasti selitys.
Aloitamme tuoreilla uutisilla.
John F. Kennedy Juniorin lentokone on kadonnut Massachusettsin rannikolle.
Piper Saratoga katosi tutkasta
matkalla New Jerseystä Martha's Vineyardiin.
Rannikkovartiosto painottaa, että tämä on yhä etsintä- ja pelastustehtävä.
KADONNEET
Viranomaiset kehottavat kaikkia asiasta tietäviä ottamaan yhteyttä.
LISÄÄ KYYNELIÄ
Senaattori Kennedy, presidentti on linjalla.
Herra presidentti.
Ymmärrän.
Arvostamme vaivannäköänne.
Kiitos soitosta.
Älä sano enää sanaakaan.
Rukoilen sinua.
Älä sano mitään.
-He kertovat… -En välitä siitä.
En ryhdy tähän uudelleen.
En suostu.
Tule istumaan.
En lähde, Ed. Jään tänne.
Heti kun menen ulos…
Hän oli vasta täällä.
Hän ei voi olla poissa.
Hän ei voi olla poissa!
Siinä ei ole mitään järkeä! Ymmärrätkö?
Siinä ei ole mitään helvetin järkeä.
-Hän ei ole poissa! -Tiedän, kulta.
Hän ei ole!
Kulta…
-Se ei ole totta. -Kulta, olen pahoillani.
Älä tee tätä minulle. En pysty tähän uudelleen.
Teddy soitti taas.
Meidän pitää puhua hautajaisjärjestelyistä.
Missä hän haluaa järjestää ne? Pietarinkirkossako?
Mitä sanon hänelle?
Kerron hänelle heti, kun olen tehnyt päätökseni.
The New York Timesistakin soitettiin.
Hän vietti koko elämänsä sidottuna siihen pikkupoikaan.
Hän halusi epätoivoisesti vapautua tragediasta, jota ei edes muistanut.
Hän halusi vain olla.
Hänet muistetaan vain siitä, mikä hänestä olisi voinut tulla.
Jos lentää vain visuaalisen navigoinnin avulla
ja luottaa rannikon valoihin ja horisonttiin mittareiden sijaan,
lentää yhtäkkiä pilkkopimeässä ja sumussa.
Meri ja taivas sulautuvat mustaksi aukoksi.
Silloin voi menettää asentotajunsa eikä tiedä, mikä suunta on ylöspäin.
Kurssia aletaan korjata
heikentyneen huomiokyvyn, ei todellisuuden perusteella.
Tiesivätkö he putoavansa?
He tiesivät, että jokin oli vialla,
mutta ei, eivät välttämättä.
NTSB:n asiantuntijan mukaan se on kuin joutuisi aallon alle.
Vesi on…
-Aloitan esittämällä syvimmät osanottoni. -Missä hän on?
-Anteeksi? -Vaimosi.
Hänen piti olla täällä. Missä hän on?
Hän kai ajatteli, että olosuhteiden valossa
olisi parempi, jos minä auttaisin järjestelyissä jäännösten suhteen.
Niinkö?
Vakuutan, että hän yritti vain huomioida tunteenne.
Ovatko tunteeni hänen lakitiiminsä keksimä tekosyy?
Jos ovat, hänen pitäisi erottaa heidät.
Mitä jos…
Presidentti Clinton on tarjonnut, että John haudataan
Arlingtonin hautausmaalle presidentti Kennedyn ja Jackien viereen
Ikuisen liekin luo.
Jotta John ja Carolyn pysyisivät yhdessä, ehdotamme Holyhoodia,
Kennedyn suvun hautapaikkaa Brooklinessa.
Miksi tyttäreni haudattaisiin osavaltioon, johon hänellä ei ole siteitä?
Vihjaatko, että nuo ovat kaksi vaihtoehtoani,
jotka ystävällisesti esittelit minulle?
Ei, en tietenkään.
Jos haluatte, että Carolyn haudataan Johnin kanssa,
suku vaatii, että John haudataan muiden Kennedyjen viereen.
"Suku vaatii."
On sinulla otsaa yrittää sanella ehtoja.
Välitän vain Kennedyn suvun toiveet.
Jos Kennedyn suvulla on vahva mielipide, miksi he lähettivät sinut?
Mitä tahansa päätättekin tehdä Carolyn jäännöksille…
Toistelet hänen nimeään.
Toistelet nimeä "Carolyn".
Saanen muistuttaa, että minulla oli kaksi tytärtä koneessa,
jonka John pudotti?
VAIKKA EMME VOI PALATA ENTISEEN,
VOIMME SILTI SAADA SEN, MITÄ AINA HALUSIMME.
TAVATAAN ALUSSA. RAKKAUDELLA, J
Miehesi pitää hioa käytöstapojaan.
Taisi tulla jokin väärinkäsitys.
Vakuutan, etten ymmärtänyt mitään väärin.
Tuota… Tiedän, että hän halusi keskittyä logistiikkaan,
jotta tilanne ei kärjistyisi.
Lähetä ensi kerralla vähemmän hidasjärkinen edustaja.
Ehkä minun on parasta lähteä.
En lopettanut vielä, eikä minua sivuuteta toista kertaa.
Mediassa sanotaan, että kone putosi,
sillä Carolyn oli manikyyrissä, ja se viivästytti lähtöä.
Syy ei olisi se, ettei veljesi ei ollut pätevä lentämään yöllä ja lähti silti,
vaan se, että Carolyn viivästytti lähtöä turhamaisuudellaan.
Oletko tietoinen siitä?
Lakkasin lukemasta uutisia.
Minulla ei ole muuta suojeltavaa kuin heidän perintönsä.
Veljestäsi on kuvia ympäri maailmaa
jokaisen sanomalehden kannessa.
Carolynin kuva on yleensä sisäsivuilla, ja Lauren on pelkkä alaviite.
Hän ei ollut kuuluisa, joten hänen kasvonsa eivät myy lehtiä.
Uskoni on antanut minun ymmärtää maailmaa.
Se on auttanut ymmärtämään suuria eksistentiaalisia kysymyksiä.
Mutta nyt
on korviahuumaavan hiljaista.
Miten voi elää maailmassa, jossa ei ole järkeä?
Miten edes pääsee ylös sängystä?
Heti kun avaan silmäni.
Vielä sekunti, ja tajuan, että maailma, johon herään,
on tuskallisen vaillinainen.
Kun olin 18, asuin Lontoossa perheystävän luona,
joka oli parlamentin jäsen.
Kerran lähdimme hänen luotaan, ja pommi räjähti.
IRA oli laittanut pommin hänen autonsa oikean eturenkaan alle.
Emme olleet kyydissä vain siksi, että olimme myöhässä.
Tuskailin sitä monta vuotta.
En ymmärtänyt, miksi suvulleni oli tapahtunut niin paljon pahaa.
Mutta jostain syystä säästyin sinä päivänä, kun pommi räjähti.
Opin siitä kokemuksesta vain sen, ettei ole mitään syytä sille,
miksi jotkut meistä saavat jäädä tänne vähän pidemmäksi aikaa.
Tiedämme vain, ettei aika kuulu meille.
Mitään ei ole luvattu.
Tiedät varmasti jo tämän minusta,
mutta en päästä ihmisiä lähelleni kovin helposti.
Ehkä kyseenalaistan muiden motiivit
tai minusta tuntuu, että mitä vähemmän ihmisiä tunnen,
sitä vähemmän minun on pakko surra.
En valitettavasti tuntenut Laurenia kovin hyvin.
Tiesin, että hän oli älykäs,
hauska, kaunis ja energinen.
Mutta Carolynin tunsin.
Tiesin, että hänellä oli vaikeaa.
Sen sijaan, että olisin auttanut häntä…
Kadun sitä, mitä en tehnyt.
Kadun loppuelämäni sitä, mitä olisin voinut tehdä.
Hän sanoi, ettei tunnistanut ihmistä, joksi oli muuttunut.
Nyt se ihminen ikuistetaan.
Kunpa hän olisi elänyt tarpeeksi kauan
tullakseen muistetuksi jostain muusta.
Olen kuullut ihmisten sanovan
"otan osaa menetykseesi" useasti elämäni aikana.
Se alkaa kuulostaa kohinalta, kuten sanonta "Jumalan siunausta."
Mutta nyt istun sinua vastapäätä
ja haluan vain sanoa, miten pahoillani olen.
Tiedän myös, ettei se riitä.
Ei.
Se ei riitä koskaan.
Muistan keskustelun, jonka kävin Johnin kanssa jokin aika sitten.
John sanoi haluavansa polttohautauksen ja että tuhkat levitetään mereen.
Mietin,
voisimmeko sirotella Johnin, Carolynin ja Laurenin tuhkat yhdessä.
Yhtenä.
Autot ovat alakerrassa.
Selvä, kiitos.
En kysy, miten jakselet. Minusta se on aina ollut ääliömäinen kysymys.
Tiesin, että hän oli poissa.
Heti kun kuulin jyskytyksen ovessa, tunsin muutoksen.
Tunsin musertavaa kauhua.
Minusta tuntui samalta, kun sain puhelun vanhempieni koneesta.
Olin 27-vuotias. Minulla oli kolme lasta ja vastasyntynyt.
Muistan puhelimen soineen kotonamme Hyannisissa.
Jostain syystä en vastannut siihen.
Sitten se soi taas. Uudestaan ja uudestaan.
En ole tajunnut, miten nuori olit, kun se tapahtui.
En ole itsekään tajunnut sitä.
En ole perimältäni Kennedy, mutta olemme monin tavoin samanlaisia.
Olemme ylpeitä päättäväisyydestämme ja itsenäisyydestämme.
Siksi emme halua sääliä missään muodossa.
Ei riitä, että selviämme menetyksistä.
Meidän on varmistettava, etteivät ne määrittele meitä.
Se on uuvuttavaa.
On vaikea kuvitella maailmaa, jossa en tuntisi näin joka päivä.
Suru on aina läsnä.
Mutta suhde suruun muuttuu.
Jossain vaiheessa tajuaa, että sillä voi tehdä jotain.
Sinulla ei ollut vaihtoehtoja.
Ei, vaan koska niitä ei ollut, tiesin pystyväni.
Ymmärrän halun vetäytyä kauemmas.
Paeta uteliaita silmiä ja huolestuneita kuiskauksia.
Mutta yksityisyys ei aina takaa rauhaa.
Jos takaisi, olisin kadonnut kauan sitten.
Olemme Kennedyn naisia ja yhä täällä.
Se ei voi olla turhaa.
"Kuolema ei ole mitään.
Sitä ei lasketa.
Livahdin vain viereiseen huoneeseen.
Mitään ei ole tapahtunut.
Kaikki on ennallaan.
Minä olen minä, ja sinä olet sinä.
Vanha elämä, jota elimme yhdessä,
on koskematon ja muuttumaton.
Mitä olimmekaan toisillemme, olemme sitä yhä.
Kutsu minua vanhalla tutulla nimellä.
Puhu minusta kepeästi, kuten ennenkin.
Älä muuta äänensävyäsi.
Älä ole pakotetun juhlava tai surullinen.
Elämä on yhtä tärkeää kuin ennenkin.
Se on samanlaista kuin ennenkin."
"Älkää seiskö haudallani itkemässä.
En ole siellä. En nuku.
Olen tuhat puhaltavaa tuulta.
Olen säihkyvä kimallus lumella.
Olen kypsän viljan aurinko.
Olen lempeä syksyn sade.
Kun heräät aamun hiljaisuudessa,
olen nopea, sinkoava syöksy,
kun hiljaiset linnut lentävät ympyrää.
Olen päivä, joka ylittää yön.
Älkää seiskö haudallani itkemässä.
En ole siellä. En kuollut."
KIRJAN "ONCE UPON A TIME" INSPIROIMA
Käännös: Alma von Creutlein