Príbeh je inšpirovaný skutočnosťou.
A toto sa vám sníva opakovane?
Áno.
Sen, v ktorom obaja sedíte v kabriolete,
čo prechádza ulicami Dallasu. Ibaže zranená ste vy.
Čo máte oblečené?
To, čo mala oblečené jeho mama.
Ružový tvídový kostým a klobúčik.
Klobúky neznáša.
To je pravda.
Je zrejmé, že to súvisí s tým,
o čom sa bavíme na našich stretnutiach.
Ste presvedčená, že platíte cenu za Johnovu slávu, za jeho ambície.
Alebo je to o strachu z toho, že je vystavená celému svetu.
Skúsme to needitovať, dobre?
Možno keby som spával doma,
nemala by si tieto nočné mory.
Ty si sa rozhodol odísť a teraz tvrdíš,
že je to kvôli tomu?
Nechcel som povedať niečo, čo by sme oľutovali.
Tak si sa mal prejsť, John. Nie sa odsťahovať.
- Ja som sa neodsťahoval. - Odišiel si a…
A už si sa nevrátil.
- Ako by si to nazval? - Bože môj.
A keď utečieš, akonáhle sa veci skomplikujú,
ako môžem veriť, že to neurobíš zase?
To ja som jasne povedal, že rozvod neprichádza do úvahy.
A toto tvoje vyhlásenie ma má utešiť?
Toto manželstvo musí fungovať, iná cesta neexistuje.
John, nechcieť zlyhať, ale chcieť uspieť, nie je to isté.
John vidí naše manželstvo cez objektív médií.
Viac ho zaujímajú problémy z médií, ako tie, čo nás naozaj trápia.
Nemôžeme ignorovať fakt,
že žijeme pod drobnohľadom, lebo je to jednoduchšie.
Nemôžem byť v našom manželstve piatym kolesom na voze.
Súťažiť po zbytok života či už s celým svetom,
povesťou jeho rodiny, alebo jeho časopisom.
Viem, že to bude znieť protichodne,
no podľa toho, čo počúvam,
by som skúsila odlúčenie.
Prepáčte, čo?
Radíte nám rozviesť sa?
Nie.
No podľa mňa si to neviete medzi sebou vyjasniť preto,
lebo ste uviazli v akomsi medzipriestore.
Chvíľkové odlúčenie by vám možno pomohlo
získať jasnejšiu predstavu o tom, čo vám chýba,
alebo ako by váš život vyzeral bez toho druhého.
Na ako dlho?
Jeden, dva týždne?
Mesiac, možno dva.
Máte priveľa klientov, či…
Nie. Naďalej by ste ma navštevovali. Len by ste sa nestretávali navzájom.
Nemôžem sa mesiac s manželkou nerozprávať.
Ani ja to nechcem.
Asi by som to nedokázala, aj keby ste ma o to požiadali.
Neviete byť spolu, no ani bez seba.
Kŕčovite sa držíte manželstva,
ktoré sa rúti do záhuby.
JOHN F. KENNEDY JR. A CAROLYN BESSETTOVÁ
Už nefajčíš len jednu denne?
Pijeme v bare
uprostred pracovného dňa po manželskej poradni.
Mieru svojej disciplíny som už vyčerpal.
Vieš, čo je vtipné?
Keď v Stanhope spomínam na náš spoločný život,
nikdy sa mi nevybavujú zlé chvíle.
Myslím len na tie najkrajšie.
Ako sa spolu smejeme, ako sa navzájom dotýkame.
Ako nestačí, že sme spolu v jednej miestnosti.
A musíme sa dotykmi uistiť, že sme naozaj spolu.
No potom sa stretneme
a ešteže si nepripomíname každú jednu hádku.
Podľa mňa to nie je len naša chyba.
Naša manželská poradkyňa
- nás nenávidí. - Hej.
Pravdepodobne z nej urobíme rozvodovú poradkyňu.
Vieš, o čom som minule premýšľala?
O výlete do Hondurasu, keď ťa popŕhlil jedovatý brečtan.
Musela som ti zabaliť ruky do ponožiek, aby si sa neškrabal.
- Bol som celý od kalamínovej masti. - Ako taký veľký ružový muž.
Tá masť bola všade.
A čo ten sex na streche v Paríži,
keď ťa takmer kopla elektrina?
Stálo to za to.
Keby sme to tak vedeli.
Čo?
Ako skvele sme sa mali.
Mali by sme ísť.
Ešte jeden drink a začneme tu nariekať.
- Hej. - Prepáč.
To nič.
Môžem sa zastaviť po to ľanové sako?
Čo bol náš najlepší bozk?
To bol určite ten prvý vonku pred tvojím bytom.
Nie, to sa nepočíta.
Myslím ako pár.
- Tých bolo veľa. - Áno.
Jones Beach?
Ktorý?
A čo ten pri ohni v tej chate v Montane?
Nie, viem ktorý.
Doriti! Meškám.
Hej a pusu nedostanem?
Ahoj. Uvidíme sa neskôr, dobre?
Dobre. Ľúbim ťa.
- Ľúbim ťa. - Ahoj.
Ahoj.
Myslel som inakšiu pusu.
Tu máš, kamoš.
Dobré ráno.
- Ahoj. - Ahoj.
- Prepáč, nechcel som ťa zobudiť. - To nič.
- Viem, že si už dlhšie dobre nespala. - To nič.
Idem na raňajky o 9.00.
Rozumiem.
- Môžem to zrušiť. - Nie, to je v poriadku.
Len som myslela, že sa porozprávame o včerajšku.
- Áno? - Áno.
Máš z toho zlý pocit?
Nie.
Neviem.
Ty máš z tohto dobrý pocit?
Nezájdeme na obed?
Asi to radšej preberme v poradni.
Chceš to povedať Colleen?
Urobili sme presný opak toho, o čo nás požiadala.
John, som zmätená.
Chceš získať zlatú medailu, alebo zachrániť manželstvo?
Nechcem, aby si myslela, že sa rútime do záhuby ešte rýchlejšie.
Prídeš na gala Georga?
Nie, John…
Nemôžem.
Takže aj Rorina svadba je zrejme pasé.
Ľúbim ťa, ale stále to nechápeš.
Pre mňa to nie je také jednoduché.
Čo nie je?
Tváriť sa, že je všetko v poriadku.
Uisťujem ťa, že ani pre mňa to nie je jednoduché.
Zavoláme si neskôr?
Áno.
REZERVÁCIA
Tuším som tu nebol od jej smrti.
Vyzeráš hrozne.
- Páni. Mama je tu s nami naozaj. - Šedivieš.
To sa zo stresu stáva.
Sadni si.
Je toho veľa.
No ty musíš vedieť, čo všetko máš pod kontrolou.
A čo všetko môžeš zachrániť.
- Áno, neodpustí mi. - A za čo?
Zničil som jej život, jej anonymitu.
Nedokázal som ju ochrániť.
Pamätám si, ako som tu sedel s mamou
a ako mi hovorila, že každá žena, s ktorou budem,
bude presvedčená, že vstupuje do partnerstva,
no v skutočnosti sa aj ona bude točiť okolo mňa ako všetci.
Bola vydatá za prezidenta Spojených štátov.
Nič iné nepoznala
Ale ty nie si otec a Carolyn nie je prvá dáma.
John, chodil si s mnohými ženami, ktorým vôbec nevadilo,
že si stredobodom vesmíru. No ani s jednou si nezostal.
A potom si stretol niekoho, kto sa nemienil prispôsobovať
tvojim potrebám a zamiloval si sa.
A teraz ti tie kvality, ten oheň, tá sebaistota,
už viac nevyhovujú, a tak sa sťažuješ?
Robil som, čo som mohol, aby bola šťastná.
To, čo žiada, sa ti zdá nezmyselné,
lebo to od teba nikto pred tým nevyžadoval.
Celý život ľuďom v tvojom okolí stačilo,
že si im dal zo seba len kúsok. No jej to nestačí.
A nikdy jej to stačiť ani nebude.
Chápem, že si vyrástol s pocitom, že máš život predurčený,
no to neznamená, že ho nemôžeš zmeniť.
Otázka je, či ju na to dostatočne miluješ?
Ďakujem.
Hovorila som s Johnom.
Zavolal, aby sa spýtal, ako sa máš.
- Čo si mu povedala? - Aby zdvihol telefón a zavolal ti sám.
Ponúkol sa, že ma cestou na Rorinu svadbu odvezie do Vineyardu.
Aká vtierka.
Súhlasila si?
Neodmietnem odvoz v piatok počas leta.
Mala si ho vidieť, keď som ráno zišla dole.
Chystal sa do práce, akoby to bol normálny deň.
A povedala si mu: „Počuj, zruš to stretnutie,
a preberme to“?
To malo byť samozrejmé.
Ja ho nemám čo poučovať.
Očividne si ani ty nemala takú potrebu si to vydiskutovať.
Kvôli tomu, že nás otec opustil, považuješ jeho odchod…
- Lauren. - …za zradu.
Ale tým mu zároveň pripisuješ veci, čo s ním nemajú nič spoločné.
Keby si na tom vzťahu chcela naozaj zapracovať,
prehltla by si svoju hrdosť, potlačila svoju potrebu mať pravdu
a urobila by si, čo je pre váš vzťah najlepšie.
Kompromisy robím celý čas, Lauren.
Je to kompromis, len ak je to z tvojej vôle.
Nemôžeš byť jednou nohou v minulosti a zároveň druhou v budúcnosti.
- John! - Rozvádzate sa s manželkou?
Ďakujem, že ste prišli.
Aj keby sme s Carolyn obnovili sľuby na Times Square,
novinári by to označili ako vášnivú hádku.
Carolyn!
Pozrite sa sem.
Prepáčte.
Vyzeráš nádherne.
- Ďakujem. - Čo ťa prinútilo zmeniť názor?
Viem, aké je to pre teba dôležité.
John, John!
Viem, že to chcem skúsiť.
Pozrite sa na Johna.
Si tu skôr.
Vedela som, že ak by som meškal, odídeš a ja ťa už nedobehnem.
Sem chodievaš na rande?
Čo na to povedať? Potrpím si na laminované menu.
Vieš, čo si pamätám z toho prvého rande?
- Že mi ukradli bicykel? - Hej.
To a…
Povedal si, že máš pocit, ako by ti nad hlavou viselo:
„Fešák to fláka,“ a že ľudia nič iné nevidia.
A ja som sa spýtal, aký nápis visí tebe nad hlavou, no neodpovedala si.
Stále to neviem.
Ešte som to asi nepovedala nikomu.
Možno, keby si to vedel…
„Zaobchádzať opatrne, prosím. Nie je taká drsná, ako pôsobí,“
Tak by si ten trik odhalil skôr.
Nemusel by si lúštiť žiadnu záhadu, či prekonávať žiadny obranný systém.
Žiadny dôvod zostať.
No potom som ťa spoznala…
…zamilovala sa do teba a už som nechcela predstierať.
Už viac nie.
Vďaka tebe som si uvedomila, že chcem…
…aby ma niekto miloval, zaujímal sa o mňa…
…staral sa o mňa a…
Ako vieme, že si navzájom neublížime?
Nevieme.
No vieme, že to chceme skúsiť.
A vybudovať si partnerský život.
A ako také niečo vyzerá, John?
Pretože si nemyslím, že naše manželstvo znesie ešte viac.
Viem.
Časť z toho znamená, že musím prehodnotiť
aj všetky svoje ostatné vzťahy.
Lebo ty si na prvom mieste.
Nechcem, aby si mal pocit, že si musíš vybrať.
Viem, že vždy sa od teba očakáva nemožné,
a ja ti nechcem stáť v ceste.
Carolyn.
Si to jediné, o čom viem, že mi bolo súdené.
Ľúbim ťa.
Aj ja teba.
Vieš, rozmýšľal som, že ak chceš, môžeme ísť spolu na výlet.
- Kam? - Kamkoľvek len chceš.
Paríž. Belize. Tahiti.
Na ako dlho?
Kým sa nerozhodneme vrátiť domov.
Nech už budeme kdekoľvek.
Vrátim sa v nedeľu z Rorinej svadby.
Vytiahneme mapu sveta
a vyhľadáme ten najvzdialenejší ostrov, o ktorom nikto nepočul.
Na to som zabudla…
- Na Rorinu svadbu. - Tým sa netráp.
- Ani Caroline nejde. - Chcem ísť.
Naozaj?
Áno.
Chýba mi spoločné tancovanie.
Mne chýba tancovanie s tebou.
To snáď prekonalo aj náš prvý tanec.
Mala by som ísť.
Musím si nájsť šaty.
Čo ak sme sa unáhlili?
Ako to myslíš?
Konečne to medzi nami začína fungovať
a len neviem, či je dobrý nápad vystaviť sa očiam médií
na obrovskej svadbe Kennedyovcov.
Je normálne, že si nervózna, a že máš obavy.
No tento víkend do toho idete obaja
s úplne iným nastavením mysle ako v minulosti.
Daj si spraviť nechty.
Tam začni.
- Dobre. - Krok po kroku.
- Ľúbim ťa. - Vďaka, Laur. Vidíme sa.
- Port Hyannis. - Tu John Kennedy.
Žiadam o všeobecný brífing počasia na let VFR
z okresu Essex do Martha's Vineyard s odchodom okolo 18:00.
Uhm.
Čo presne povedala?
- Bola nervózna. - Čo…
Myslel som, že to máme za sebou.
Ani jeden z vás sa nezmení zo dňa na deň.
Na chvíľu si k nemu sadnem.
Dobre.
Povolenie vstúpiť do kokpitu.
Pardon. Dokelu.
Chýbala si mi.
Aj ty mne.
Je všetko v poriadku?
Áno, mala by si sa vrátiť na miesto.
Chcem zostať s tebou.
To nič. Len dýchaj. John. Dýchaj.
Dýchaj.
VERTIKÁLNA RÝCHLOSŤ 30 KM ZA MINÚTU
Americká pobrežná stráž Cape Cod.
Tu čatár Rietta. Ako vám pomôžem?
Máme neohlásený prílet do Martha's Vineyard.
- Máte informácie o lietadle? - Piper Papa-32-Romeo-301Saratoga.
- A meno pilota? - John F. Kennedy junior.
Posledný záznam je odlet z okresu Essex. Necelých 50 km od cieľa.
Musím sa prezliecť…
To je v poriadku. Otvorím.
ŠERIF
- Pomôžem vám? - Prepáčte, že ruším.
Sme z úradu šerifa v okrese Custer.
Vaša rodina sa vám snažila dovolať,
no vieme, že tu nie je signál.
O čo ide? Čo sa deje?
Váš brat, madam.
Jeho lietadlo bolo nahlásené ako nezvestné.
Haló?
Čo? Ja…
Prepáč, môžeš to zopakovať?
To je správne. Tak tomu rozumiem.
Počkám, ak to chceš skontrolovať. Podľa mňa sa odpoveď nezmení.
Vraj nám do hodiny pripravia lietadlo.
- Dobre. - Čo chceš povedať deťom?
Neviem. Ja len… Musíme ísť domov.
- Volal si na letisko v Hyannise? - Nie, nedovolal som sa.
Teddy vravel, že tam nepristáli.
Ale vieme, že odleteli, však?
Áno, máme potvrdenie z letiska v okrese Essex.
Určite existuje vysvetlenie.
Dnes začneme mimoriadnymi správami.
Lietadlo Johna F. Kennedyho juniora nahlásili ako nezvestné
pri pobreží Massachusetts.
Piper Saratoga údajne zmizlo z radaru
na trase z New Jersey do Martha's Vineyard.
Momentálne pobrežná stráž zdôrazňuje,
že ide o pátraciu a záchrannú misiu.
NEZVESTNÍ
Úrady vyzývajú každého, kto má viac informácií, aby sa nahlásil.
ĎALŠIE SLZY
Senátor Kennedy, prezident je na linke.
Pán prezident.
Rozumiem.
Vážime si vašu snahu, pane.
Ďakujem, že ste zavolali.
Prosím, už nič nehovor.
Prosím ťa, prosím.
Nič nehovor.
- Oznámili… - Je mi jedno, čo oznámili, Ed.
Odmietam to znovu podstúpiť, dobre?
Odmietam.
Nesadneš si?
Nikam nejdem, Ed. Zostanem tu, dobre?
Akonáhle by som vyšla…
Len teraz tu bol.
Nemôže byť mŕtvy, Ed.
Nemôže byť mŕtvy!
To nedáva žiadny zmysel, kurva! Rozumieš?
To nedáva žiadny zmysel, kurva. Nedáva to žiadny zmysel!
- Nezomrel! - Zlatko…
Nezomrel!
Srdiečko…
- Nie je to pravda. - Srdiečko, je mi to tak ľúto.
Prosím, nerob mi to. Nezvládnem to opäť.
Už to nezvládnem.
Teddy znova volal.
Musíme zariadiť pohreb.
Kde by ste ho chceli mať, v Bazilike svätého Petra?
Čo mu mám povedať?
Že mu dám vedieť hneď, ako sa rozhodnem.
Oznámili to aj New York Times.
Celý život strávil uväznený v duši malého chlapca…
…čo sa zúfalo snažil vymaniť z pazúrov tragédie, čo si ani nepamätal.
Nechcel iné, len jednoducho byť.
Ľudia si zapamätajú len potenciál toho, kým mohol byť.
Ak letíš len pomocou vizuálnej navigácie,
spoliehaš sa na svetlá pobrežia a na horizont.
Nie na letové prístroje.
A odrazu letíš v čierňave, všade naokolo je hmla,
oceán a obloha splynú v akúsi čiernu dieru
a tak zažiješ niečo ako lokálnu dezorientáciu.
V podstate nevieš, ktorým smerom je nahor.
Lietadlo začneš nastavovať podľa toho,
čo ti hovorí popletený mozog a nie podľa skutočnosti.
Vedeli by, že letia dole?
Vedeli by, že niečo nie je v poriadku,
ale nie nevyhnutne.
Hovoril som s jedným vyšetrovateľom.
Vysvetlil mi, že je to, ako keď ťa strhne vlna.
Voda je…
Dovoľte mi popriať vám hlbokú sústrasť.
Kde je?
- Pardon? - Tvoja žena.
Mala tu byť. Kde je?
Vzhľadom na okolnosti mala zrejme pocit,
že bude lepšie, keď ju zastúpim v zaisťovaní pozostatkov.
Áno?
Uisťujem vás, že len brala do úvahy vaše pocity.
To je to, s čím prišli jej právnici?
Moje pocity?
Ak áno, mala by ich vyhodiť.
Prečo ne…
Prezident Clinton navrhol, aby bol John pochovaný
na Arlingtonskom národnom cintoríne pri prezidentovi Kennedym a Jackie,
vedľa Večného plameňa.
Ale ak chceme, aby boli Johna a Carolyn pochovaní spolu,
navrhujeme cintorín Holyhood,
pohrebné miesto rodiny Kennedyovcov v Brookline v Massachusetts.
Prečo by mala byť moja dcéra pochovaná v štáte, s ktorým nič nemá?
Chcete mi naznačiť, že mi vo všetkej láskavosti,
dávate až tieto dve možnosti?
Nie, samozrejme, že nie.
No ak uprednostňujete, aby bola Carolyn pochovaná s Johnom,
rodina bude trvať na tom, aby odpočívali s ostatnými Kennedyovcami.
„Rodina bude na tom trvať.“
Trúfate si tam len tak sedieť a diktovať mi podmienky.
Len odovzdávam priania rodiny Kennedyovcov.
Ak to tak Kennedyovci naozaj cítia,
prečo vás poslali?
To, čo urobíte s Carolyninými pozostatkami…
Opakujete jej meno.
Opakujete: „Carolyn.“
Smiem vám pripomenúť, že na palube lietadla, ktorým havaroval,
som nemala jednu, ale dve dcéry?
Len preto, že sa nemôžeme vrátiť k tomu, čo bolo, neznamená,
že nemôžeme mať to, čo sme vždy chceli.
Stretneme sa na začiatku S láskou, J
Váš manžel musí pracovať na prístupe k ľuďom.
Zdá sa mi, že došlo k nedorozumeniu.
To, čo povedal, a ako to povedal, nebolo žiadne nedorozumenie.
Nuž…
Viem, že sa chcel zamerať na logistiku
a nezhoršovať situáciu.
Nabudúce potom radšej vyšlite niekoho chápavejšieho.
Asi radšej pôjdem.
Neskončila som a nedovolím, aby som bola odignorovaná aj druhýkrát.
Niektoré médiá píšu, že havarovali,
lebo si Carolyn bola dať spraviť nechty
a oneskorila tým odlet.
Nepíšu o tom, že váš brat vzlietol, hoci nebol pripravený na nočný let.
Ale že ich ona zdržala.
Jej márnivosť.
Ste si toho vedomá?
Noviny už nečítam.
Mne nezostalo nič, len ochrániť ich odkaz.
Váš brat je na titulnej strane
všetkých novín.
Carolynina fotka je zvyčajne vo vnútri
a Lauren je v prakticky poznámka pod čiarou.
No ona slávna nebola, čiže jej tvár zrejme tak dobre nepredáva.
Moja viera mi umožnila pochopiť svet.
Pomohla mi pochopiť veľké existenčné otázky.
Ale teraz…
…zostalo strašné ticho.
Ako dokážete žiť vo svete, ktorý nedáva žiadny zmysel?
Ako sa vôbec postavíte z postele?
V momente, keď otvoríte oči.
Už o sekundu nato si uvedomíte, že sa prebúdzate do sveta…
…čo je až bolestne neúplný.
Keď som mala 18, žila som v Londýne. Bývala som s rodinným priateľom,
ktorý bol členom parlamentu.
Raz sme vychádzali z jeho domu a vybuchla bomba.
IRA ju umiestnila pod pravé predné koleso jeho auta.
A my sme v ňom neboli len preto, že sme meškali.
Dlhé roky ma to zužovalo.
Nedokázala som pochopiť, prečo sa v mojej rodine
stalo toľko zlých vecí.
V ten deň, keď vybuchla bomba, som bola z nejakého dôvodu ušetrená.
Tá skúsenosť ma naučila jedine tomu,
že nemá zmysel ani logiku to,
prečo tu niektorí z nás môžu zostať o niečo dlhšie.
Vieme len toľko, že čas nám nepatrí.
Nič nie je sľúbené.
Iste to už o mne viete,
ale nepatrím k ľuďom, čo si druhých ľahko púšťajú k telu.
Neviem, či je len nedôverou
alebo mám pocit, že čím menej ľudí budem poznať,
tým menej ich budem musieť oplakávať.
Lauren som, bohužiaľ, tak dobre nepoznala.
Ale vedela som, že bola neuveriteľne inteligentná,
vtipná, krásna, plná života.
Ale Carolyn som poznala.
A vedela som, že má problémy.
A namiesto toho, aby som jej pomohla…
Do konca života budem ľutovať…
…čo som neurobila, a čo som urobiť mohla.
Povedala mi, že nespoznáva samu seba.
A práve tá osoba zostane nesmrteľná.
Ľutujem, že nežila dosť dlho na to,
aby si ju pamätali pre niečo iné.
Takú, akou bola.
Ľudia mi už toľkokrát za život
popriali úprimnú sústrasť,
že to už znie len ako biely šum. Ako keď povedia: „Boh vám žehnaj.“
Ale teraz tu sedím oproti vám…
…a chcem len vyjadriť, ako veľmi ma to mrzí.
Ale tiež viem, že to nestačí.
Nie.
A nikdy to ani stačiť nebude.
Pamätám si, ako kedysi John spomínal,
že by chcel byť spopolnený a aby sme jeho popol roztrúsili po mori.
Rozmýšľala som,
či by sme neroztrúsili popol Johna, Carolyn a Lauren spolu.
Dohromady.
navždy v našich srdciach
SPOMIENKOVÉ VYDANIE
TRAGÉDIA – OTEC A SYN
S LÁSKOU SPOMÍNAME NA JOHNA, CAROLYN A LAUREN
ODPOČÍVAJ V POKOJI DOBRÝ AMERICKÝ MUŽ
Autá sú dole.
Dobre, ďakujem.
Nebudem sa ťa pýtať, ako to zvládaš. Tá otázka mi prišla vždy primitívna.
Vedela som, že zomrel.
Cítila som to v momente, ako nám zaklopali na dvere.
Ten ohromujúci pocit hrôzy.
Rovnaký pocit som mala, keď mi zavolali ohľadom mojich rodičov.
Mala som 27, tri deti a novorodenca.
Pamätám si, ako nám zvonil telefón doma v Hyannis.
A ja som ho nezdvíhala.
A potom zazvonil znova. Znova a znova.
Nikdy som si neuvedomila, aká si bola mladá, keď sa to stalo.
To som si neuvedomovala ani ja.
Viem, že moja krv nie je kennedyovská, ale my dve sme v mnohom podobné.
Pýšime sa našou rozhodnosťou a nezávislosťou.
Preto máme odpor voči akejkoľvek ľútosti.
Nestačí, že musíme prežiť všetku tú stratu.
Musíme sa aj uistiť, aby nás nedefinovala.
Je to vyčerpávajúce.
Je ťažké predstaviť si svet, v ktorom nebudem dennodenne smútiť.
Nuž, smútok zostane už navždy.
Zmení sa len tvoj vzťah k nemu.
Raz si uvedomíš, že s ním vieš niečo spraviť.
Lebo sa ti zdalo, že nemáš na výber.
Nie. Vedela som, že to dokážem, lebo som nemala na výber.
Chápem, že sa chceš ešte viac utiahnuť.
Utiecť pred zvedavými pohľadmi a šepotom plným obáv.
Ale súkromie neprináša vždy zmierenie.
Keby áno, už dávno by som niekam zmizla.
Sme kennedyovské ženy a pretrvávame.
To nemôže byť len tak pre nič.
„Smrť nič neznamená.
Tá sa nepočíta.
Akoby som sa len vytratil do druhej izby.
Nič sa nestalo.
Všetko zostáva nezmenené.
Zostávam sám sebou a ty tiež.
Aj náš spoločný život, čo sme s láskou spolu žili,
zostáva nedotknutý, nezmenený.
Stále jeden pre druhého znamenáme to, čo aj pred tým.
Volaj ma menom, čo tak dobre poznáš.
Hovor o mne s takou ľahkosťou ako doteraz.
Nemeň tón svojho hlasu.
Nevkladaj doň nádych vážnosti či smútku.
Život stále znamená to, čo vždy.
Nemení sa, zostáva taký ako doteraz.“
„Nepostávaj plačúc nad hrobom mojím.
V ňom ma nehľadaj.
V ňom ja nespím.
Hľadaj ma v tisícoch vetroch, čo silno vejú.
V diamantovom odlesku napadnutého snehu.
V slnečnom svite na dozretom obilí.
V jesennom daždi, čo si jemne mrholí.
A keď sa do ticha rána prebudíš,
budem v náhlom vzlete vtákov,
čo na nebi ticho krúžiť uvidíš.
Budem dňom, čo prekoná noc.
Nepostávaj plačúc nad hrobom mojím.
V ňom ma nehľadaj.
Zostávam navždy živým.“
Na motívy knihy
Preklad titulkov: Barbora Svetlíková