ORIENTEKSPRESSEN
For fire år siden løste Nick og Audrey Spitz
noen av århundrets mest oppsiktsvekkende drap.
Å, herregud.
-Skal vi ta den ut? -Nei, den er lang.
-Jeg setter den tilbake. -Nei!
Som så mange som plutselig lykkes, sluttet Nick og Audrey i jobben
og brukte sparepengene på en karriere som private etterforskere.
-Ja. -Unnskyld meg.
Det går bra.
Kødder du med det potetgullet?
Kjefter du på meg? Jeg så deg spise to rekecocktailer.
Slutt å distrahere meg, ok?
Det går dessverre ikke så bra.
Menn kommer til et punkt i livet. Det er ikke din skyld.
Ikke alle menn.
-Nei, men… -Ikke bli sur på meg nå.
Jeg hører at du har vært utro, Ron. Seriøst? Etter 25 år?
Jeg har vært ute alene for å planlegge en overraskelse til bryllupsdagen.
-Så søtt! -Det er…
-Jeg er så lei for det. -Jeg elsker deg.
Unnskyld oss, dere.
Om dere betaler regningen, skal vi komme oss av gårde.
-Regningen? Må hun betale? -Ja.
-Vi avtalte… -Du la an på meg!
-Jeg var undercover. -Dette blir bedre og bedre.
Med firmaet i vanskeligheter håpet de på et mirakel…
Løp!
…at noen som sto dem nær, skulle bli drept.
Herregud.
Kjære. Kan du ikke sette på bølgesus eller noe hyggelig?
Hvallydene hjelper meg å falle i søvn.
-Du tok fra meg sovemedisinen, så… -Vet du hvorfor? Husker du siste gang?
I mitt undertøy gikk du i søvne ned i lobbyen og begynte å vanne sofaen.
Det husker jeg ikke.
Dørmannen tok et bilde. Det er skjermspareren min.
-Det er ikke meg. -Ok.
Hør her, om du ikke får sove,
kan vi prøve å lese et kapittel.
ETTERFORSKERBEVILLINGSKURS
Jeg leste et par sider. Fyren vet ikke hva han prater om.
Dette er fyren som skrev prøven. Prøven man må ta for å få bevillingen.
Jeg var politimann og trenger ikke papir på at jeg vet hva jeg gjør. Det vet jeg.
Vi var enige om at det ville hjelpe firmaet om vi tok kurset.
Tror du vi sliter på grunn av det?
Vi vil få bedre kunder om begge har bevilling.
Man får bedre kunder med bedre markedsføring.
Bedre markedsføring? Som tanntrådkortene?
-Ja. -Seriøst?
RENS OG SPITZ
Det kalles forstyrrende reklame.
Ikke forstyrrende, forvirrende. Vi er ikke tannleger.
Jeg kan snakke høyere enn maskinen.
-Kom igjen, da! -Greit. Glem det.
Vil du ikke gjøre dette mer?
Jo, jeg vil gjøre dette. Men alt vi gjør, er å snakke om jobb.
Kjenner du noe par som jobber sammen og er venner?
-Billie Eilish og Finneas. -De er bror og søster.
Jeg vet at dette ikke er det vi så for oss da vi startet…
MAHARAJA
-Hva i helvete er det? -Det er mobilen min.
Hei, Rajah! Namaste. Hvordan går det, bror?
Hei! Hva driver du med, Nicky Nick?
-Klipper du gresset? Hva hører jeg nå? -Jeg chiller på en jetski, kompis!
På en jetski og mobilen samtidig?
Hei, Nick. Kamerat. Kompis. Maharajaen skal gifte seg.
Så utrolig!
La meg si det til Audrey. Han skal gifte seg.
-Hva? -Ja.
Vik! Gratulerer! Vi er så glade på dine vegne.
Takk! Hun er en babe fra Paris. Der Eiffeltårnet er, og andre greier.
Jeg skal gifte meg i helgen på den private øya mi.
Du og Nick må komme, jeg betaler alt.
Jeg vil se dere to tøffingene ha dere på dansegulvet.
-Ha det gøy, mener du. -Nei, jeg må… Helvete!
-Hva skjer? -Hørte du "jeg betaler alt"?
-Vi må jobbe i helgen. -Jeg kunne trenge å reise bort.
Husker du hva som skjedde sist vi reiste bort?
-Ja, noen folk døde. -Ikke noen. Mange.
-Syns du fem døde er mange? -Greit. Vent, nå. Jeg må tenke litt.
-Hun overgir seg. -Ok, så…
-Hun overgir seg. -Bare vent.
-Nei, kom igjen. -Ok, jeg er enig.
Jeg tror at begge trenger litt fri.
-Fri? -Fra alt dette.
-Ikke jobbe et øyeblikk. -Ikke… I det minste en helg.
Hele helgen. Vi kan ikke… Hodene våre trenger å la være å jobbe.
-Jeg får frysninger og gåsehud! -For vi skal gjøre det, hva?
-Jøss. Hva syns du… -For en god avgjørelse.
Liker dere utsikten, Mr. og Mrs. Shitz?
Vet du hva? Unnskyld meg. Vi er Nick og Audrey Spitz. Det er…
Men ja, utsikten er praktfull.
Vil dere høre på musikk, Mr. og Mrs. Shitz?
Vi heter Spitz, ikke Shitz, ok?
-Ja, jeg har Pitbull eller Taylor Shitz. -Han holder seg til Shitz.
Setter Shitz etter alt mulig. Hvor er du fra?
-Jeg er fra europeisk. -Vi gjetter på Shitzenstein.
-La meg få av dette. Hva pokker? Takk. -Utrolig. Nå begynner jeg å gråte!
-Er vi døde? Er vi i himmelen? Hva… -Så fint!
Flamingoene har på seg bleier så de ikke driter på plenen.
Jøss.
-Nick og Audrey! -Hei, kompis! Maharajaen!
Heltene fra Comosjøen.
Og søsteren og broren min fra en annen mor!
-En drita mor. Hei! -Herregud. Hei!
Å, herregud. Se på deg, da!
Nick og Audrey, får jeg presentere mademoiselle Claudette Joubert.
Joubert.
-Jeg heter Audrey. Så hyggelig å møte deg. -Du er vakrere enn Vikram beskrev.
-Så artig. Alle sammen. -Fire? Jeg trodde det var to.
Og Nick!
-Jeg har gledet meg til å møte deg. -Bra!
Gratulerer. Takk. Det setter jeg pris på. Ja, jeg elsker det.
-Ok! Greit, stans. -Hva skjedde?
-Hold opp, nå! -Kom, vær så snill.
Jeg må si deg at Paris er yndlingsbyen min.
-Når var du der sist? -Jeg har aldri vært der.
Jeg kjenner den bare fra filmer og bilder…
Takk for invitasjonen. Så fint at dere hadde plass.
-Selvsagt! -Utrolig.
-Vi fikk plass fordi foreldrene mine døde. -Så leit.
Så fryktelig.
-Nei! Bare kødda. -Ok. Så de kommer?
Nei, de døde. Men de ville ikke kommet.
For jeg hatet dem.
-Akkurat. Det er… -Ok.
Oberst. Du kjenner Spitz-paret.
-Hva? -Oberst!
Mine venner!
-Å nei. -Hva har skjedd med armen?
-Syns det så mye? -Forrige gang hadde du mye mer arm.
Om jeg måtte miste en, var det den beste å miste
fordi den allerede manglet en hånd.
Du behøver ikke å dele armlene på kino.
Men for å være alvorlig. Obersten tok en kule for meg i Mumbai.
-Å ja? -Prøvde noen å skyte deg?
Ja. Noen liker ikke måten firmaet mitt jobber på.
Dessverre kan ikke obersten da beskytte meg fullstendig.
Så jeg måtte få meg en ny livvakt, Mr. Louis.
-Se her. -Hei, Louis.
-Og han her kan ha håndvåpen. -Han kan ha håndvåpen. Så artig.
-Ok, jeg håper ikke du finner noe der. -Det håper jeg ikke.
Jeg er lei for å si det. Om du og obersten slåss, satser jeg på obersten.
Han banker folk med den gode armen. Nei? Det likte du ikke. Jeg bare spøkte.
-Så hyggelig. -Kom.
-Bli med meg! -Vi kommer.
Det låter så bra!
Dere har vel aldri vært i et indisk bryllup.
Hvorfor tror du det?
-Har dere det? -Nei.
I kveld er det sangeet. Som middagen kvelden før bryllupet.
Og så har vi en veldig dramatisk overraskelsesentré
som jeg tror dere vil like.
Jeg må ta den. Villaen skal ha alt dere trenger. Føl dere som hjemme.
-Og vi… -Kos dere.
-Ha det. -Ingen flere kyss. Kult.
Hun jobbet hos en urmaker ved La Place Vendôme.
Hadde ingen penger. Kjærlighet ved første blikk.
Hun fyller meg bare med…
-Med glede. -Så fint.
Jeg ser den samme gleden hos dere når dere ser på hverandre.
Dere er lykkelige, ikke sant?
-Vi? Kødder du? -Uten henne ville jeg ikke vært lykkelig.
Hver eneste dag vil jeg… Jeg er så glad i deg.
Hun bestemmer alt for oss, og det er greit.
-Kom dere inn og ha det gøy. -Tusen takk.
-Kos dere! -Ok. Ha det, kompis!
Kom, Louis.
Å, herregud.
-Jeg mener, dæven! -Se på dette. Å, herregud!
Se på dette. Og dette!
-TV-en er gigantisk! -Herregud.
Se på denne her.
Hva?
-Vi har en kabriolet! -Stapp dette i kjeften.
-Er dette enhjørningsost? -Herregud. En gaveeske.
Bare én bit til, og så er jeg ferdig med den.
Hva? Er disse til oss?
-Øredobber? Dette er den fine typen. -Dette er utrolig!
-Vi får våre egne iPhoner! -Nei!
-Hva delte vi ut? -Badesandaler.
Badesandaler og hodepinetabletter og noe?
-Vintage Air Jordan? I min størrelse? -Sprøtt!
Det ville ikke vært fra maharajaen uten noe litt på kanten.
-De vil få deg i trøbbel. -Lover du?
Jeg liker det svaret. Ok.
-Hva? -Ok.
Vent. Vi bare… Dette skjedde nå nettopp.
-Hvordan gikk det så fort? -Utrolig.
Elskede! Det står Nick og Audrey!
-Herregud. Du må komme opp i senga! -Jeg kommer, skatt.
Jeg kommer. Hei!
Hjelpe meg! Elskede.
-Å nei. -Greit. Hva?
Jeg vet ikke om jeg pakket for dette.
-Jeg må se etter. -Jeg blir med.
Kom igjen!
-Å, herregud. -Dette er bra.
-Det er greiene dine. Ja. -Ser du dette? Jeg har aldri sett noe…
Du tar deg så godt ut.
-Jeg… -Du ser utrolig ut fra ende til annen.
-Jeg skal ta meg av den enden. -Kom.
Si at du skal beholde den.
Herregud.
-Hei. -Hvordan går det?
Audrey.
-Oberst. -Hei.
Fantastisk.
-Du ser jammen kjekk ut. -Jeg har bare øye for deg, Nick.
Fortsett sånn!
På det vakreste stedet den vakreste natten må du være det vakreste av alt.
Ok. Kysser helt klart hver eneste finger jeg har.
Jeg har elsket med 10 000 kvinner.
-Ingen var så henrivende som deg. -Ok.
Når vi snakker om store tall, dette er han jeg har vært gift med i 16 år.
Jeg har elsket med én kvinne. Og jeg var elendig.
Helvete. Du er han fyren. Francisco Perez, ikke sant?
Han pleide å spille fotball. Han skallet ned en fyr som havnet i koma.
Ja, jeg traff så hardt at han ikke kunne blunke mer.
Uansett, det var fint å møte deg.
Og du? Hvordan kjenner du maharajaen?
Etter fotballen gjorde faren hans meg til styreformann i Shiz-Vik, selskapet hans.
Jeg hjalp ham også å kapre den nydelige bruden hans, blondinen.
Selv om hun ikke er i nærheten av denne.
-Ok. -Jøss. Ok.
Vi ses om et øyeblikk.
For 10 000 dollar får du én natt med henne.
Jeg kødder, din syke jævel.
Det er litt av en tallerken. Har de ikke mat der du kommer fra?
Nei, jeg er så vant til at mannen min spiser fra tallerkenen min.
Det har blitt en vane.
-Men du har helt rett. Jeg trenger ikke… -Nei, ikke legg det tilbake.
-Det hadde jeg ikke tenkt til. -Amerikanere.
Amerikanere.
Vil du ha?
Det går fint. Takk. En annen gang.
-Er du på brudens side? -Nei, jeg er Saira, brudgommens søster.
-Jeg visste ikke at Vik hadde en søster! -Jo da.
Dette er veldig lave bord.
Leser du fordi du ikke liker sånne bryllup, eller…
Nei, det er mer fordi jeg ikke liker mennesker.
Eller særlig disse menneskene.
Det viktigste er at Claudette og broren din har det gøy.
Akkurat. Jeg skjønner ikke hvorfor noen gifter seg.
Kan du tenke deg å være så mye sammen med én person?
Når vi snakker om min ene person, der er han.
Nick, dette er Saira. Hun er Viks søster.
-Vil du… -Nei.
Nei? Du vil ikke ha?
-Jeg heter Nick. -Saira.
Jeg elsker broren din. Han er hysterisk morsom.
Au da.
Om du prøver å forføre meg, så fungerer det ikke.
Å, herregud.
Hei, Nick! Jeg tenkte akkurat på din vakre kone.
-Deg nå igjen. -Du har visst truffet Francisco.
Og dere kjenner visst begge Vikrams hurpete søster.
-Sa han herpete? -Hurpete.
Grevinne! Det må være ydmykende for deg å se Claudette
signere avtalen med maharajaen. Har du lurt på hva du har gjort galt?
Har du lurt på hvordan det er å være høy nok til berg-og-dal-banen?
Det er grevinne Sekou.
Viks tidligere forlovede og Claudettes romkamerat på universitetet.
Og de er fortsatt venner? Hun er veldig uhøflig.
-I tillegg er hun Claudettes forlover. -Hva?
Håper dere så på instruksjonsvideoen, for nå starter dansingen!
-Dansingen? -Jeg later som jeg må på do.
-Jeg fikk ingen video. -De kom med en. Jeg glemte å si det.
-Takk. -Elsker deg.
Mine damer og herrer, hjelp meg å ønske bruden velkommen.
Bli med oss!
Kom igjen!
Kom an!
Og nå er det på tide.
Øyeblikket dere har ventet på, brudgommen, Vikram Govindan!
Dette er sprøtt!
-Bror! -Få alle unna!
Hold dere unna.
-Vik! -Greit.
Er han død?
-Det er ikke Vik. -Takk og pris, det er bare Mr. Lou.
-Hvem har gjort dette? -Hvor er Vik?
-Hei! Hvem? Hva? Herregud. -Hvor er Vik?
-Hvem gjorde dette? -Husker du det?
-Det var… -Si det. Ikke dø.
-Herlighet! -Hvor er Vik?
-Gå unna! -Hvor er Vik?
Kom igjen! Fort. Gå unna!
De avleder oss!
-Fra hva? -Flukten.
Er det sant? Hva mener du med at kommunikasjonssystemene ikke virker?
Få dem i gang igjen!
En sikkerhetsvakt er angrepet. Vi trenger en lege umiddelbart.
Ok.
Hjelp! Ikke… Det gjør vondt!
-Kompis! -Nick!
Nick! Dette er elendige greier!
Sperr av øya til overvåkningskameraene er i gang igjen.
Alle gjestene må bli på rommene sine.
Herregud. Vi må få kontroll, ellers vil aksjeprisene stupe.
Broren min kan være død, og du bryr deg om aksjeprisene?
Hvordan tror du investorene vil reagere når dette kommer ut, frøken aksjonær?
Hun gir alle pengene sine til å redde hvalene og planeten og sånt tøys.
Oberst. Hvor er Vik?
-Hvor er mannen min? -Vi skal finne ham.
Maharajaen er kidnappet.
-Hva? -Herregud.
-Hvor tok de ham? -Han lever.
En med maskingevær slengte ham om bord på en båt og dro.
-Hvor mange kidnappere? -En. Så partneren hans er stadig på øya.
Hvordan vet du at det var to?
Om kidnapperen hadde Vik og tok ham til båten…
Ledet en annen elefanten inn i teltet.
-Takk. -Det er 400 mennesker på øya.
-Det er mange mistenkte. -La oss begrense det for deg.
Hvor mange visste at elefanten var en del av seremonien?
Bare styret.
Vi måtte godkjenne utgiftene til å transportere den.
-Så det betyr alle dere. -Hva er det du antyder?
Jeg tror at det er veldig opplagt. En av dere er medskyldig i et drap.
-Det er latterlig! -Er det? Dere hatet broren min!
-Hva? Nei. Jeg elsker Vik. -Ja, særlig.
-Du har aldri tilgitt meg. -For hva?
-At jeg ødela forlovelsen deres. -Gi deg.
Det var et arrangert ekteskap mellom familiene våre.
Vi skiltes i vennskapelighet for deres såkalte "kjærlighetsekteskap".
Du likte det ikke, så du kidnappet ham!
-Din griske… -Hold opp, mine damer!
Ro dere ned, alle sammen.
-Vi lever av dette. Det er jobben vår. -Dette er ikke bare enda en sak.
-Det er personlig. -Ja, det er Vik.
-Han betyr mye for oss. -Vi skal finne de skyldige.
-Helt klart. -Vi skal finne ut hvorfor.
Ja. Og vi skal få Vik tilbake.
Vi skal gjøre det kjempebillig, bare 25 millioner dollar.
Tjuefem millioner. Herlighet.
-Jeg hadde tatt 10 000. -Hva gjør man for den prisen? Sprøtt.
Hva driver du med?
-Jeg stenger døren så ingen kommer inn. -Du skader ryggen din.
Vet du hva som ville skade ryggen min? En dolk.
Morderen vet at vi er på sporet. Vi er de neste. Garantert.
-Hva skjedde med Vik? -Han ble kidnappet for pengene.
-De tjener ikke på å skade ham. -Vi vil aldri bli invitert noe sted igjen.
-Jeg klarer ikke å slutte å spise osten. -Oppfør deg som folk og skjær av en bit.
-Hvor er kniven? -Himmel og hav!
Har du hodepine?
-Ja. -Så synd.
-Hvordan er ryggen? -Vond.
-Jeg finner smertestillende. -Ja. Jeg tar mer ost.
Ikke spis all den osten. Du vil få det fryktelig i hele natt.
Helt klart.
Jeg har bilder fra teltet av en brent kjortel med blodflekker på.
Noen prøvde å bli kvitt bevisene, og det var elefantføreren.
Godt etterforsket.
-Jeg gjør så godt jeg kan. -Takk.
-En, to, tre, fire. -Ok.
-Må jeg flytte alt nå? -Hva om det er morderen?
De banker ikke på.
Hva om det er stuepiken? Det går bra, vi trenger ikke håndklær.
Vi trenger håndklær. Legg dem igjen utenfor.
-Vi kom nettopp, trenger du flere? -Du bruker 30 etter hver dusj.
-Beklager. Jeg dusjer iallfall. -Det er sant.
-Det er meg, Francisco! -Francisco?
Hva om han er morderen?
-Det eneste han vil myrde, er din… -Hei!
-Fort! Vi har dårlig tid. -Jeg kommer.
-Vi skynder oss. -Vi vet det haster.
Beklager.
-Hei. -Hei.
Du.
Min skjønne.
Herregud. Greit.
Sett det tilbake. Du sa det hastet. Hva kan vi hjelpe deg med?
-Jeg har informasjon. -Ja.
Alle tror at Claudette vil ha penger,
men det folk ikke vet, er at styret fikk henne til å signere en ekteskapskontrakt.
Så om Vik skiller seg fra henne, får hun ingenting.
-Må jeg flytte det igjen? -Vent. Hvem er det?
-Claudette. Dere må høre på meg. -Ok, et øyeblikk. Du må inn i skapet.
-Kommer straks. Jeg må hente litt ost. -Bare gå inn der.
Nei! Ligg unna… Herrejesus!
-Jeg kommer. -Et øyeblikk.
Fort!
-Hei, Claudette. -Hei.
Alle tror at jeg gifter meg for pengene, særlig grevinnen.
-Hun har vært sjalu siden vi møttes. -Å ja? Det kan jeg tenke meg.
Men hun var min beste venn.
-Akkurat. -Å ja.
-Ikke sant? -Ja.
Vi sto hverandre så nær. Jeg savner henne av og til.
Å, så leit.
Jeg vil bare vite hvem som kidnappet Vik. Alle sammen kan tjene på dette.
-Så fælt. -Jeg kan ikke stole på noen!
-Det er et våpen. -Våpen?
Obersten er bitter over å miste jobben. Saira vil ha oppmerksomhet.
Og Vik fant nettopp ut Franciscos mørke hemmelighet.
-Hva? -En hemmelighet?
-Helvete. -Herregud.
-Det trengs ikke. -Det går bra…
-Hvem er det? -Saira. Slipp meg inn.
-Et øyeblikk. -Jeg må gjemme meg. Skapet!
-Nei! Det er for mørkt. -Her.
-Hun har masse greier. -Et øyeblikk.
Vi kommer straks.
Jeg må bare komme frem.
-Beklager. -Vi flytter på ting for moro skyld.
-Jeg vet hvem dere må undersøke. -Hvem?
-Claudette! -Claudette!
Jeg sa til Vik at hun ikke var god.
Hun er mistenkelig, selvopptatt, manipulerende og ser billig ut i…
Beklager å avbryte, men jeg er en dårlig vertinne
som ikke tilbyr deg en bit av denne utsøkte osten…
Hvor er osten, Nick? Den store…
-Borte. -Hvor er den?
-Jeg la den i magen. -Spiste du hele ostestykket?
Du vil at jeg skal skamme meg. Det får ikke osten tilbake.
Jeg mente ikke å være egoistisk.
Beklager. Vent. Vet du hva? La meg gi deg en drink så du slapper av.
-Her. -Jeg vil ikke ha den.
-Nei? -Det går bra.
-Helvete. -Hvem er det?
-Vet ikke. -Venter dere noen?
Det er som et nachspiel. Folk kommer.
Gå inn på soverommet for sikkerhets skyld.
-Jeg gjemmer meg der. -Nei! Det er for opplagt.
-Er det varmt her? -Ja.
-Greit, jeg kommer. -Hva om det er morderen?
Vil du ikke det så vedkommende kan drepe oss? Jeg er lei av dette.
Jeg føler meg ikke bra.
Hvordan går det? Ja.
Hei, fint å se dere. Hva er det som skjer?
-Jeg vet hvem som gjorde det. -Hvem?
-Det var Francisco. -Francisco.
Han har hatt mer enn 85 farskapssaker.
Han har lurt penger ut av selskapet for å betale for alle ungene han har lagd.
Det er en løgn!
Ikke delen om ungene. Det er sant. Jeg sprer sæden min vidt omkring,
men jeg har aldri stjålet i hele mitt liv!
-Hva gjør du her? -Et godt spørsmål.
-Hva gjør alle her? -Saira er her.
-Ikke rør dere! -Herregud.
Jeg rører meg ikke.
Det er min.
Jeg rakk det ikke.
Jeg har en melding.
Vi har maharajaen. Kontakter dere myndighetene, dør han.
Dere skal få kravene våre klokken 07.00.
Den stemmen er festlig. Det må dere være enige i. Så alle bør bli her, hva?
For en av oss jobber helt klart med kidnapperen.
Ja. Motiver, muligheter.
Noen her. Det går litt rundt for meg. Jenta mi?
Tar du deg en lur? Jeg er også trøtt.
Ingen går før vi vet hvem som gjorde hva. Hyggelig å se dere. Takk for at dere kom.
Herlighet! Hva?
Herregud! Nick?
-Ja? -Nick?
-Ja? -Nick!
Kom deg opp. Vi ble dopet ned.
-Hva skjedde? -Herregud, vi sovnet!
-Å ja? Vi sover nå. -Skatten min!
Jeg vet ikke hva som skjedde. Jeg…
-Kom deg opp, Nick! -Ok, jeg er oppe.
-Hvem gjorde dette? -Hva? Nå kjekker de seg bare.
-Skynd deg. -Jeg kommer.
-Kom deg opp! -Jeg er oppe.
-Rolig. -Ingen doper oss og slipper unna med det!
-Kanskje det ikke… -Det er ulovlig!
-Kanskje vi spiste for mye og sovnet. -Nick. Audrey. Akkurat i tide.
-Til hva? -Til hva?
De virkelige detektivene er her.
Connor Miller. Tidligere gisselforhandler for MI6.
Spesialiserer seg på store saker. Han fikk sønnen til Uruguays president tilbake.
-Han skrev boken. -Om hva?
-Om at hårvekstmidler ikke virker? -Boken! Etterforskerkursboken!
Jeg hørte at dere har en sak som må løses.
Oberst. Lenge siden sist. Francisco Perez.
-Jeg er en stor fan. -Hei.
Vi er også store fans. Vi kan gi deg en oppsummering.
Det vi vet, er at dette minst er gjort av to personer.
Jeg så den første slippe unna med Vik på en båt.
-Den andre fyren er fortsatt på øya. -Og vi ble begge dopet ned i går kveld.
Det vet jeg ikke. Vi tok et par drinker…
-Dere må være Spitz-paret. -Ja, det er vi.
Dere har et visst rykte.
-Akkurat. -Takk.
-Så hyggelig. -Ikke et godt rykte, dessverre.
Ok.
Jeg har hørt at forrige gang dere var involvert i noe sånt, døde alle?
-Ikke maharajaen. -Hvordan har han det nå?
-Ok. -Greit.
Obersten er her fortsatt. Mesteparten av ham.
-Jeg har lest boken din… -Jeg vil se overvåkningsbildene, oberst.
-Alle bildene ble slettet fra maskinen. -Det er en innsidejobb.
Mademoiselle, vi trenger mobilen din for en stemmeanalyse.
-Selvsagt. -De er utvilsomt profesjonelle.
De var kortfattede på telefonen.
Vi tror også at mannen her utga seg for å være elefantfører.
Vil du snakke om mistenkte nå?
-Ja da. -Fint.
Hva med dette?
Et ektepar, den ene nesten-etterforsker, den andre frisør. De tar et nettkurs.
Sammen driver de et detektivbyrå som nesten er konkurs.
Om jeg skulle gjette, vil jeg si at det sliter på ekteskapet.
Fordi de er desperate etter å redde firmaet,
takker de ja til en invitasjon til et milliardærbryllup.
Slik blir planen født. Et døgn etter at de ankommer, skjer en kidnapping
av en type som får oppmerksomhet, som skaper karrierer.
Hvordan er resonnementet mitt, detektiver?
-Flott. -Nydelig.
Det er usant, men måten du sa det på, fikk meg til å bli enig. Aksenten hjelper.
Sporingen er klar. Kidnapperne ringer når som helst.
Jeg har en jobb å gjøre.
-Hør her. -Ja.
Vi har god ost og gratis iPhoner. Jeg er fornøyd.
Hvor skal du? Hørte du hva han sa om oss?
-Ja. -Ingenting er sant!
Vi må vise dem hva Nick og Audrey Spitz kan.
Han er flink og trenger oss ikke.
-Nick. Audrey. -Hva?
Kidnapperen vil bare snakke med den han skjøt på.
De trenger oss. Greit.
-Kom an! -Kom.
De er her.
-Han ringer om et øyeblikk. -Ok.
Ro ham ned og få ham til å prate.
-Vi trenger… -45 sekunder.
-Jeg har gjort dette før. -Gisselforhandlinger?
Jeg er gift med henne. Alt er forhandlinger. Dette går bra, takk.
ANROPSSPORING VENT
ANROP
Så, 45 sekunder fra nå.
Hei, kidnapper, hvordan går det?
Er dette han som prøvde å stanse meg?
Ja, det er mannen du skjøt på. Jeg slapp heldigvis unna.
Si hvordan vi får Vik trygt tilbake. Det er alt vi bryr oss om.
For at maharajaen skal komme tilbake, må vi få 50 millioner dollar.
Femti putos millioner?
FORBINDELSEN BRUTT
Tror du det er en konkurranse der du må rope tallene?
-Altfor mye penger for én fyr. -Flott. Vi mistet sporingen. Takk.
-Er det min feil? Fyren ropte… -Hvorfor roper du?
-Du ropte mot meg… -Nei. Mot ham!
Han er drita nå, og jeg får bråk for det!
-Der er "sliter på ekteskapet"-greia. -Beklager. Vi er iallfall gift.
Ja, ro dere ned. Vi er fra New York og snakker sånn.
Kan vi ta det med ro?
-Selvsagt. -Vi er rolige.
Han ringer tilbake.
-Bare slapp av. -Ja.
-Akkurat. Ok. -Så…
-Sett i gang. -Greit.
Førtifem sekunder fra nå.
Beklager det. Det er mange nervøse folk her.
-En drita fyr. Alle har en sånn venn. -Prisen er nå 60.
De sier: "Fint. Det går bra."
Du må komme med 60 millioner i ihendehaverobligasjoner
til Triumfbuen i Paris 20.00 i morgen og vente der på flere instruksjoner.
Unnskyld meg, beklager å avbryte.
Vi vil trenge klare bevis på at gisselet fortsatt lever.
Dere vil få et bevis på det før utvekslingen.
-Kult. -Tusen takk.
Triumfbuen 20.00, hvis ikke dør maharajaen.
Stemmeforvrengningen gjør at det er vanskelig å forstå deg.
-Stedet. -Kan du si det igjen? Hvor er det?
-Triumfbuen. -Bare så du vet det, sånn lyder du…
-Det er det vi hører. -Triumfbuen!
Ok, triumfsnuen.
-Greit. Det var det du sa? -Prisen er nå 70!
Sytti millioner ellers får maharajaen en smertefull død.
-Dør Muhammad Ali? -Å, herregud!
Du kostet oss akkurat 20 millioner, din dust!
-Jeg vil ikke ha med disse fjolsene. -Kidnapperen vil det, så vi er nødt.
-De klarte det. Vi sporet dem opp. -Å ja?
-Fjolsene vinner igjen. -Takk.
Kom deg ut i havet igjen, dette ordner vi.
Vi skal til Paris. Alle må pakke så vi kan dra om én time.
Jøss.
Vi drar på sightseeing etter å ha betalt, hva?
-Kan vi det? -Selvsagt!
Vet du hva?
Etter at Vik er tilbake, kan vi fornye løftene våre på låsbroen.
Det er en avtale.
-Jeg trenger mobilene deres. -Hvorfor det?
-De er ikke sikre lenger. -Ok.
Får vi dem tilbake? De er splitter nye. Vi fikk dem gratis i gaveposene.
Vi fikk dem. Jeg kan ikke tro at det der skjedde.
-Vi får dem ikke tilbake. -Jeg hadde et pikkbilde på min.
Ikke vær så opptatt av mobilene. Den viktige er den kidnapperen ringer på.
Alle kan nå høre alt med den. En av dere må være bevæpnet.
-Kan du bruke pistol, Mr. Spitz? -Ja.
-Jeg var jo i politiet. Hva? -Jeg tror kanskje jeg bør ha den.
At du bør ha den?
-Hvorfor… -Du sikter…
Jeg sikter fint. Hvorfor sier du det foran ham?
Det er som å si at du bruker Spanx foran en modell.
Jeg tar pistolen fordi jeg er flink med pistoler.
Kallenavnet mitt var "Pistol-Nicky" i politiet.
Gjengmedlemmer ba meg om råd i helgene fordi jeg skjøt så bra.
-Jeg sa: "Jeg vil ikke hjelpe dere." -Ta pistolen.
Jeg tar den. Jeg har mobilen og du pengene.
Når de ringer, følg de tre reglene for løsepenger fra kapittel tolv i boken.
Kan du det? Husker du dem?
Nummer en, følg alle rimelige instruksjoner.
-Ja. -Nummer to.
Ikke overlever løsepengene før du ser den kidnappede.
-Akkurat. -Og nummer tre.
Ikke dra til et nytt sted med dem.
Perfekt. Dere klarer dere. Kom dere i vei.
-Ok. -På "Pistol-Nicky"-måten. Kom!
Jeg skal gi deg denne. Du må si hvem som kalte deg "Pistol-Nicky".
Si hvem som ikke kalte meg det. Alle gjorde det.
Dette er den tyngste pengekofferten jeg har kjent.
Hvorfor ikke vippse dem?
Hendene gjør vondt. Jeg bruker to hender. Ser det rart ut?
-Hendene dine er søte. -Hva betyr "søte"?
-De er søte. -Din familie har apehender.
-Du tror at det er normalt. -Jeg sa ikke spede hender.
-Bare at det er rart å gi deg high-five. -De er gjennomsnittlige.
Din bestemor kan holde en bulldogg. Hvem ser vi etter?
-Mobilen! -Noen ringer.
Nå skjer det. Start sporingen.
Hei. Bonjour, madame, mademoiselle eller monsieur? Sett i gang.
-Nick, det er meg! -Raja! Er alt i orden?
Vi har pengene. Vi må bare vite hvor vi skal bringe dem.
Si det, og vi skal få deg fri.
-Hva skjedde? -Du har bevis på at han lever.
-Ta pengene til varebilen. -Ok.
-Hvilken varebil? -Varebil?
Hvilken varebil? Den der borte?
Ikke pek, din dust! Bare gå i den retningen!
Ok, jeg kommer.
-Skjer det noe uvanlig, dør maharajaen. -Ikke gjør det. Vi kommer.
Vi må gå til varebilen.
-Den? -Ikke pek. Det liker han ikke. Den der.
-Å, helvete! -Sett dere inn i varebilen.
Vi skal gi deg pengene i bytte for maharajaen.
Han er ikke langt unna. Sett dere inn.
-Ikke sett dere inn. -Skjebnen…
-Det var ikke avtalen. -Nummer tre.
Sett dere inn, ellers skyter jeg dere i magen
og fôrer grisene med dere på landet.
-Ok. Vi setter oss inn. -Ok, beklager. Ja.
Dumme amerikanere.
-Gi oss pengene! -Pengene, ja.
-Greit. Pengene. -Gi ham dem.
-Bare vent. -Jeg har disse også.
Hva faen?
Jeg tok dem med i tilfelle vi ville feire etter…
-Er du sprø? -Men nå setter jeg den her og denne her.
Denne blir med oss dit vi skal nå.
Forstår du? Jeg vet ikke hvor nøk…
-Hva skjedde? -Hva…
-Hallo? -Er vi frakoblet?
Vent.
Ta oss til maharajaen nå. Hva syns du om det?
-Hugg av ham hånden. -Hva?
-Nei! Øks. Finn nøkkelen. -Jeg vet hvor den er.
-Se her… -Nei. Skyt.
De andre lommene!
Selv om jeg fyrer løs, klarer jeg ikke å trekke av nøkkelen.
Hva prater du om?
Pistolen din! Skyt den drittsekken!
Å, herregud!
-Jeg er så lei for det! -Ikke si unnskyld. Du drepte kidnapperen.
Å, herregud.
-Skyt ham! -I beinet? Jeg vil ikke drepe flere.
-Hva så? Du er allerede en morder. -Jeg vil ikke bli en massemorder!
-Ta øksa! -Ok.
Hva?
-Å, herregud. -Du er ikke bare en massemorder.
Du er en øksemorder.
Han rører på seg. Herregud, jeg tror det gikk bra.
Det er dødskramper, vennen min.
Herrejesus!
Foten hans er på gassen!
-Ta rattet! -Å, herregud!
Æsj, så ekkelt! Jeg tok på det.
Å ja? Hvem skal fôre grisene med hvem nå?
Det er den døde fyren, Nick!
Nei! Flytt dere, folkens!
-Helvete! -Treffer du virkelig alt?
-Døren er åpen! -Hva gjorde du?
Herregud!
Å, herregud!
En stolpe, skatt!
-Hva? -Det er en stolpe!
Jeg hører ikke!
-Herregud. -Glem det.
Ok, jenta mi.
-Bonjour. -Er alt i orden?
-Beklager. La meg komme ned. -Forsiktig. Milde himmel.
-Jøss! -Gikk det bra?
Hei. Hvordan var lunsjen?
-Hva? -Hva?
Å nei.
"OSTEKNIVMORDERNE"
-Vent, hva? Nei! -Hva i…
-Jeg tok ingen ostekniv. Jeg tok osten. -Hvorfor spiste du ost?
Jeg hadde spisekick etter vannpipen, og osten var god.
Kniven forlot aldri rommet.
Vi gjorde det. Kanskje de stjal kniven for å deepfake oss.
-Fingeravtrykkene våre er på den. -Det er kødd.
-Vi gjorde det ikke. -TV sier pisspreik.
-Vi er ikke i stand til å gjøre… -Vi er uskyldige.
…noe sånt.
Det motsatte av OJ.
Vi ville aldri gjort det. Jeg sverger.
-Nei. -Jeg lover.
Det var et uhell! Sånt skjer!
-Hei. -Herregud!
-Ikke sett dere i varebilen, sa jeg. -Fyren hadde pistol.
-Dere hadde pistol. -Ja…
-Jeg brukte den. -Veldig bra.
Så du hva de gjør mot oss på TV?
-Det er digitalt endret. -Ja!
-Jeg visste at du ville se det. -Du er proff.
Er kofferten like hel?
-Vel! Det gjorde vi! Det var gøy. -Hvordan fant de oss så fort?
De har 70 millioner grunner. Gi meg kofferten. Har du nøkkelen?
Nøkkelen? Dette er håndjern til sex. Se. Jeg må bare gjøre dette.
Når de ser meg med den, følger de etter.
-Ja. -Det takler jeg.
-Det kan jeg se. -Vi møtes på Madeleine 19.00.
-Greit. Vi kommer. -Jeg var for streng om firmaet deres.
Vi er ikke jevnbyrdige, men vi deler en lidenskap. Det ser jeg nå. Hurra!
Jeg tok feil. Fyren er råtøff.
Elskede. Hva om Miller er kidnapperen?
-Han skal møte oss 19.00 på Madeleine… -Ja, men slemme folk lyver.
Ok? Og vi ga ham akkurat 70 millioner dollar.
-Kanskje du har rett. -Jeg sier det bare.
Niks, du tok feil.
-Hvem er det? -Vet ikke. Hvor kom han fra?
-Skal han gå inn i flammene? -Han gikk inn.
Han har kofferten!
-Å nei! -Nå er jeg veldig forvirret.
-Å nei. Hvem er han? -Hvem er det?
Å, herregud.
-NE-413-DAN. -Vi er Europas mest ettersøkte. Kom igjen.
-Ta hatten. -Ok.
-Hva… -Hva er dette?
Det er Delacroix! Han elsker oss.
Jeg skjønte "opera". Ok. Løp!
-Overraskelse! -Audrey og Nick!
-Røykringer. Hvordan går det? -Fikk du julekortet?
Bra, og ja. Like gensere var en fin detalj.
-Det var min idé. -Vi trenger lite grann hjelp.
-Mye hjelp. -Ja.
-Dere er arrestert. -Nei.
-Jeg vet aldri når du er alvorlig. -Han ser alvorlig ut. Er du?
For å kidnappe maharajaen, drepe livvakten hans,
stjele 70 millioner dollar, ødelegge flere kvartaler
og snike dere inn på operaen.
-Vi gjorde ikke alt. -Bare nummer fire og seks.
-Noen gir oss skylden. -Vi har en idé om hvem det var.
Du må spore opp et bilnummer.
Ingenting ville glede meg mer, men det må jeg si ifra til sjefene mine om,
ellers er jeg skyldig i medvirkning.
Hva om vi binder deg fast, og så kan du si at vi tvang deg?
-Vent, hvem ringer du? -Jeg ringer ikke noen.
Jeg har en app som sporer bilen med det nummeret.
Fins det en app for det?
Herregud. Har du Shazam på den? Jeg vil vite hvilken sang det er.
Appen sier at bilen er parkert ved et slott 80 kilometer unna.
Kan du klø meg på nesa?
Mykere.
-Takk. -Har du en bil vi kan låne?
-Nøklene er i bukselomma. -Ok.
Sa du det til Audrey også? Jeg tar bukselomma.
Hva kan jeg si? Det er lov å prøve seg.
Ok, er dette en potet eller en nøkkel… Jeg har den.
-Vi skal passe på den. -Hei! Ikke noe mat i bilen min.
Han har nok en sykt fin bil.
POLITI
FØRSTEBETJENT DELACROIX
Bonsoir.
-Bonsoir, oberst! -Enchanté!
-Politiet ser etter dere. -Ja, det vet vi. Vi har ikke gjort dette.
Nei, men de har fingeravtrykkene deres på mordvåpenet og bilder av dere med det.
-Ja. -Typisk feriegalskap for Spitz-familien.
-Miller er død og pengene borte. -Det ser ut som dere tok dem.
Det blir verre. Kidnapperne har ringt.
Vi må finne pengene før midnatt, ellers dreper de maharajaen.
Kan du dekke over for oss frem til det?
-Merci beaucoup! -Takk, oberst.
Å, herregud.
Nå vet du hvorfor kidnapperen trenger 70 millioner.
Til strømregningen.
Jøss.
Så den vollgraven er omtrent tre meter bred?
-Det kan jeg nok hoppe over. -Tre meter er ti fot.
Jeg hadde skolerekorden i lengdehopp.
Jeg kødder ikke. Jeg hoppet lenger på den tiden.
-Gjorde du? -Ja.
-Hva kalte de deg da? "Nicky Langbein"? -Gjør du narr av meg?
Jeg sier det bare. Det går ikke.
Jeg liker ikke å vise at du tar feil, men jeg skal gjøre det. Greit?
Fra den vinkelen ser det ut som mer enn tre meter.
-Søren. -Tror du at du klarer det?
Nå vil du at jeg skal hoppe?
Bonsoir.
-Grevinne? -Grevinne?
-Overrasket? -Ja. Hørte du at vi akkurat sa "grevinne"?
Herregud.
Hvor er Vik?
-Kidnapperne har ham vel. -Er ikke dere kidnapperne?
Nei, jeg ville aldri gjort noe sånt. Vikram er en venn.
En venn? Du elsket ham.
-Å, herregud! -Jeg elsker penger.
Da jeg hørte at to amatører skulle ta seg av så mye, måtte jeg ha dem.
"Måtte ha dem."
-Du plantet ikke kniven? -Eller endret bildene?
Eller la noe i drinkene våre i villaen?
-Hvorfor si det? Det er irrelevant. -Selvsagt er det relevant.
-Det er det! -Greit. Herrejesus.
To skurker fungerer aldri. Den ene lurer alltid den andre.
-En klisjé. -Vi har sett det.
-Ofte. -Stol på oss.
-Redd deg selv. -Imani? Er bilen klar til flukten?
-Ja, grevinne. -Ypperlig.
-Nei! -Ikke gjør det!
-Herregud. -Jeg sa det veldig klart.
-Der har vi klisjéen. -Ja.
Om dere har flaks, tar røyken dere før flammene gjør det.
-Nei! -Au da.
-Hva? -Jeg bedro bedrageren.
Herregud. Vi vil få skylden for at begge to er døde.
Kom igjen. Vi må hoppe ut!
Kom igjen, fort. Sammen!
-Herregud! -Tilbake!
Til vinduet! Kom an!
Helvete!
-Hjelp! -Gikk det bra?
-Rull vekk.
Nei! Den veien.
Herregud, du er så stor.
Du sa det på bryllupsnatten, men vi må fortsette å prøve.
Herregud! Jeg vet ikke engang hvor vi ruller hen!
-Jeg vet ikke. -Herregud.
-Det var jeg som dopet oss ned. -Hva?
Du gjorde det, men det var på grunn av meg.
Jeg hadde sovemedisinen i hodepinetablettglasset du bruker…
Jeg blir bare så stresset. Unnskyld. Det var meg.
Ikke si unnskyld. Jeg burde si det.
Jeg har kritisert deg så mye. Jeg er lei for det.
Det gjør ingenting.
Plakatene og tanntrådkortene dine…
-Tanntrådkortene. -Ja, og jeg syns ikke…
-Det var… -Nei! Barberbladet på kortet.
Jeg kan skjære over tapen, jeg har et i lomma.
-Hvor? -Her i baklomma.
-Der er den… Vent, jeg prøver å finne det. -Hjelp meg. Ta det. Strekk deg.
-Strekk deg ned. Vær så snill. -Jeg har det.
Herregud. Går det? Kutter vi den?
-Virker det? -Jeg tror det.
Jeg elsker dere, tanntrådkort!
Jeg er så glad i dere. Vær så snill. Ja!
Ja. Ta beina.
-Jeg tar det. -Greit, kom igjen!
Å nei!
-Hva gjør du? -Milde himmel.
Ta denne. Jeg skal skyte ut vinduet.
Herregud.
-Det er en fransk pistol. -Elskede!
-Nei. -Hva?
Nei!
Kjære! Jeg elsker deg.
Å, herregud.
-Hva? Nei! -Nei!
-Helvete! -Nick.
-Denne gangen kjører jeg. -Ok.
Kødder du? Jeg kan ikke… Nå får du gjøre det igjen.
-Beklager. -Det går bra.
Mesdames et messieurs. Jeg heter førstebetjent Laurent Delacroix.
For femten minutter siden tok Interpol over denne saken
og ba meg lede innsatsstyrken.
Ok, men hvorfor blir Interpol plutselig involvert?
Forbrytelsens grufulle natur.
Flere drap, en kidnapping, ødeleggelse av den eldste kafeen i Paris.
-En kjempekjekk operafan ble bundet fast. -Å, kjære vene.
Men hvorfor skulle vi tro at du kan finne Nick og Audrey Spitz?
Fordi jeg har dem på telefonen.
-Hei! Er alle der? -Ja, Audrey.
-Bortsett fra… -Grevinnen og hennes nifse lille venn?
Gi oss tilbake Vikram, monster!
-Dere har jo pengene. -Ja, det har vi.
Om dere vil ha dem tilbake, må dere be kidnapperen
ta med maharajaen til Jules Verne-restauranten.
-Hva? -Jules Verne-restauranten.
Jules Verne-restauranten? Å, Le Jules Verne.
På utkikksplattformen i Eiffeltårnet ved midnatt.
-Ja. -Hva betyr det? Vi har ikke broren min.
-Pisspreik! -Noen der har det.
Så gjør det kona mi sa. Midnatt. Maharajaen levende.
Og vi prøvde å starte bilen din, førstebetjent,
men det gikk ikke, så vi etterlot den.
Hva?
Vi stjal en Lamborghini. Du kan få den når vi er ferdige.
Ok.
Å, herregud. Så nydelig.
-Hvorfor har dere pyntet dere? -Vi leste at de hadde en kleskode.
En gang kom vi ikke inn fordi jeg hadde shorts.
-Hvor er alle sammen? -Ja.
Vi kjøpte opp restauranten for å få ro.
Dere skjønner ideen bak å gjøre det offentlig så det er folk her?
-Hvor fikk dere klærne? -Og du har fått stelt håret?
Det skjedde noe, ok?
Det var en vollgrav, og så… Jeg behøver ikke å forklare.
Vi stiller spørsmålene, ok?
-Kom an. Still spørsmålene. -La oss se på de mistenkte.
-Slå dere ned. -La oss starte med Saira Govindan.
Meg?
Jeg forsvarte deg. Jeg likte deg faktisk.
Ja. Vi likte deg. Du har vært så snill mot oss.
-Dette er bare jobben vår. -Kidnappe min egen bror?
-Hun blir sur. -Ja, hun står her.
Er du fra vettet?
-Bare fortsett, Audrey. -Ja da.
-Alt i orden, Saira. -Francisco, styreformannen.
Uten maharajaen kan du underslå alle pengene du vil
for å dekke farskapssakene om de 2000 barna dine.
-La oss gjøre det til 2001. -Gå vekk, ditt ekle svin.
-Claudette Joubert. -Joubert.
Parisisk ekspeditrise som er vill etter penger.
-Da kunne jeg bare giftet meg med ham. -Ikke med den avtalen du måtte signere.
Men hva med obersten? Hva er hans motiv?
Kanskje han bare er lei av å jobbe for rikfolk fordi dere suger.
Eller kanskje obersten trengte nok penger til å få råd til
en bionisk arm.
Jeg undersøkte det. De er ikke så dyre.
-Hvor mye? -Tjue, tretti tusen.
Er det alt? Kanskje jeg burde få meg det.
-Du må miste en arm først. -Jeg snakket ikke om armen.
Vi har vært gjennom alle.
Hvem gjorde det?
Vik!
-Hei! -Vent.
Jeg har blitt bedt om å vise dere denne syke bomben.
Å, herregud.
Det er nok til å sprenge hele tårnet.
Hør etter. Dere må legge gryna i heisen og sende den til øverste etasje.
Når beløpet har blitt sjekket, sender de ned…
Hva heter det? Bombesprengegreia?
-En fjernstyrt detonator? -Ja, den!
De sender den tilbake, og vi kan stikke.
Og det haster litt eller noe sånt, fordi…
-Herregud, Nick! -Pengene. Du må sette dem i heisen. Nå!
-Niks! -Hva mener du?
-Hva gjør du? -Jeg tror ikke de sprenger ham.
Skal du virkelig bare bruke magefølelsen nå?
-Stol på meg. -Nick! Bror.
Alt er i orden, maharaja.
Den som gjorde dette, var godt opplært. For han drepte Mr. Lou, en dødelig jævel.
-Vi teller ned her, kompis. -Nei, Nick!
Vi vet at han er flink til å hacke, fordi han fant bildene og laget deepfaken.
Kom igjen.
Han visste hvor Mr. Lou og Vik var bak scenen under bryllupet
slik at han kunne utføre elefantbyttet…
-Men… -Nick! Jeg går i lufta!
-Med all den ekspertisen… -Herregud, Nick!
…burde fyren skrive en bok.
Å, herregud. Nick!
"Mange tusen undersøkelser har vist at kidnapperen ikke vil gjøre noe
for å sette løsepengene i fare."
Kapittel ni, del tre, skrevet av Mr. Connor Miller.
-Du leste boken. -Fra perm til perm, og den suger.
-Du må prøve dette, det er så godt. -Du skremte livet av meg.
Hva var det?
Hva?
Imponerende.
-Hvordan kom du deg ut av SUV-en i tide? -Det gjorde jeg ikke.
Jeg klatret inn i et bombesikkert rom i baksetet.
Å dø offentlig. For en måte å eliminere seg selv som mistenkt på.
Ja. Men alt gikk ikke som du planla, hva?
Din mann hadde kofferten i hånden, klar til å stikke av.
Og bang, så dukker den griske eksen opp.
Sytti millioner dollar. Det er mye penger, selv for en grevinne.
Så hun sendte Imani for å kapre kaprerne.
-Hvem? -Imani.
-Hvem? -Imani. Assistenten til…
Grevinnens… Vis latteren.
-Må jeg? -Bare kom med den.
Nå vet de det.
Så dukker hun opp og stjeler løsepengene rett foran nesa på deg.
Det må ha gjort vondt.
Om dere faktisk hadde lest boken ordentlig,
ville dere husket at å avsløre identiteten til en tidligere anonym forbryter
setter alle som har den informasjonen, i fare.
Noe som betyr…
…at jeg må drepe dere alle.
Å, herregud!
Gary?
-Hvem i helvete er du? -Jeg er Susan.
-Vet du hvem det er? -Jeg aner ikke.
Gary og jeg møttes her for ti år siden da jeg studerte i utlandet,
og vi lovet at om vi fortsatt elsket hverandre
og ikke hadde funnet en annen,
skulle vi møtes halvveis oppe i Eiffeltårnet ved midnatt i kveld.
Og jeg elsker ham fortsatt høyt.
Er noen av dere Gary?
Ta ned hånden, Francisco.
-Herregud! -Se opp!
Herregud!
Gjør dere klare.
Jeg vil bare si at det har vært en glede.
Han har fortsatt sprengegreia!
Audrey!
Å, herregud!
Dette er ikke det jeg planla!
Du slutter aldri å ta dårlige avgjørelser, hva?
Nick! Jeg kan ikke tro at jeg gjør dette. Ta pistolen min.
-Vent! Du trenger kuler. I lomma mi. -Å, din lille rakker.
-Du har dem langt der inne. -Å ja.
Susan, legg press på førstebetjentens sår.
Er dette et slags interaktivt teater?
-Så bra at min største fan får se dette. -Jeg er ikke en så stor fan som før.
Så synd, for jeg skal lære deg siste leksjon…
-Hvordan sprenge Eiffeltårnet. -Det vil du ikke gjøre.
Det er bare én ting jeg hater mer enn vitner, og det er franskmennene.
Når døren åpnes, er alle i den døde.
Nick! Nei!
Nick!
DU SKYLDER OSS NOEN IPHONER XO PISTOL-NICKY
Den sitter fast.
-Få den av meg. -Vesten er størrelse medium.
-Det har du ikke vært siden du var 14. -Ro deg ned! Få av meg vesten.
-Er alt i orden? -Jeg trenger vapen min.
-Ok. -I lommen.
-Den høyre. -Denne?
-Nei. -Å nei, det er penisen din.
-Du fant den. -Der, ja.
Det er ikke det beste for en som har blitt skutt, men kjør på.
Her kommer Brooklyn.
Den stanset!
ARMERT
Få av den greia!
-Gå vekk, ellers forsvinner pengene. -Jeg tror deg ikke.
Hvordan gjør du det uten å få hjernerystelse?
En gave fra Gud. Han vil aldri blunke igjen.
-Nick! -Ja, vi kommer, skatt!
La meg gjøre det.
Kanskje en mild hjernerystelse.
-Få den av! -Vi går i lufta!
Hva gjør jeg?
Det går bra.
To-Pistol-Nicky er her!
-Traff jeg noe? -Du traff detonatorgreia!
Bra. Jeg siktet på den.
-Jøss! -Å, elskede.
Ringen. Kjærlighetsringene.
Ja. Ok. Vi skal bruke pistolene til noe annet nå, ikke sant?
Jeg banket vennene dine. Nå er det din tur. Hva skjer'a?
Ok.
Hvor skal du? Audrey!
Elskede!
Det går bra. Jeg skal redde deg. Bare hold deg fast.
Jeg gikk glipp av kapitlet om sparking i trynet.
Å, kjære vene.
Kom hit.
På tide å la det regne, di kjerring.
Nei!
Kom igjen!
Drep de andre.
Ok.
-Hva er det? -Det ødela stemningen.
Hei, Miller!
Mannen min hadde rett. Boken din suger.
Hun bommer aldri.
Unnskyld!
-Nå bommer du? -Unnskyld, kjære!
Helvete!
-Pokker ta! Sikter du på meg eller ham? -Ham! Jeg lover.
-Jøss. -Bare skyt ham.
Skyt ham!
Jeg har løpt linen ut, om du skjønner? Hjulene mine spinner nå. De spinner…
Herregud. Ok.
Bommer aldri, hva?
Ikke alle kan være like gode som deg.
Ha en fin tur, Miller.
Å, herregud.
Dukk!
Jøss!
Paris er underlig.
-Nå døde han. -Noe veldig.
Han er… Det er over.
Hvordan fant du på det? Hvordan gjør du det?
-Aner ikke… -Du er et geni.
Det skjedde bare. Jeg tenkte bare… skatten min!
Du er utrolig. Jeg kommer aldri på noe så bra.
Jeg vet ikke hva jeg gjorde, og det var så nifst.
-Hva? -Nå er vi et team.
Nei. Få ham vekk…
-Ikke rør henne. Hun blir sur. -Bare gå vekk.
Du var flink, men gå vekk. Gi oss plass. Takk.
-Å, elskede. -Det går bra. Jeg elsker deg.
Det var… Det er dessuten en ganske vakker natt i Paris.
Ja.
Ja. Hei!
-Nick! Audrey! -Dere gjorde det igjen.
-Jeg er så lei for pengene. -Å ja.
-Unnskyld. Mye penger å kaste bort. -Paris er nok veldig takknemlig.
Ta det med ro. Så lenge ingen av folka mine ble drept.
Bortsett fra Mr. Lou.
-Ja, det er sant. -Hvilken Lou?
Å nei. Hva har skjedd med deg? Hvorfor blør du?
Nei, det gjør jeg ikke. Det er henna, som må ha blitt klint utover i alt oppstyret.
Bra. Jeg er kvalm. Jeg orker ikke flere ulykker.
Ikke mer blod. Jeg trodde det var blod.
-Jeg er utmattet. Er ikke dere det? -Jo.
Hva mumler du om nå? Du holder på med den mumlingen.
Beklager. Det gir bare ikke mening. Saira, beklager. Hva…
Sa du at hennaen ble klint utover i oppstyret i kveld?
Det stemmer.
Det er interessant.
-Hvorfor det? -Ja, hvorfor det?
Jeg så deg aldri under velkomstdansen.
Og du dukket bare opp rett etter at elefanten kom.
Ja, jeg hentet meg en drink.
Jeg var frisør og kan litt av hvert om farger,
og når henna har tørket, kan man ikke kline den utover.
Beklager. Jeg aner ikke hva du prater om.
Det var ikke blod jeg så på elefantførerens kjortel.
Det var henna.
Og det var hennaen din som ikke rakk å tørke på mordkvelden.
-Herregud, søsteren gjorde det! -Å nei!
Dette er galskap! Har vi ikke gjort dette allerede?
Jeg elsker broren min. Hvilken grunn skulle jeg ha…
Kanskje fordi foreldrene deres ga ham familiens selskap
selv om du var den smarte,
og han er en talentløs rapper på jetski?
-Ikke ta det ille opp. -Jo, litt.
Er det ikke derfor du prøvde å drepe ham i Mumbai?
Du!
Foreldrene mine hadde rett i én ting.
Om noe skal gjøres riktig, bør du gjøre det selv.
-Saira! -Nei!
Den stakkars fyren! Han går tom for armer.
-Ikke i byen min. -Ja! Det er dama mi!
-Takk, kjære. -Jeg må bare…
Hva skjer? Det går bra, ja da.
Du var flink, kompis. Du er min beste livvakt.
-Ikke bare fordi den forrige ble kverka. -Kwanzaa-bonusen bør bli stor i år.
På tide med en bionisk arm, hva?
-Ja? -Ja!
-Det går bra. -Jøss.
-Hvordan har du det? -Hvordan går det?
-Det går bra. -Laurent er en spesiell mann.
Vi skal spise middag når du blir utskrevet.
-Paris fortryller oss igjen. -God bedring.
-Greit. -Takk.
Skal vi fortelle det? Ja.
Vi har bestemt oss for å stikke av og gifte oss.
-Det er alltid lurt. -Fantastisk.
Så bra.
Ingen familie, men jeg skylder dere livet mitt.
-Vi er glade for at dere har det bra. -Takk for at dere ga oss et eventyr.
-Ja. -Som vi aldri vil glemme.
-Nei. -Da er vi skuls. Ta det kuli!
Ta det kuli!
-Ha det. -Au revoir!
-Så synd at søsteren din er sprø. -Nei da, hun er en skikkelig drittsekk.
-Ja, det stemmer. -Ja.
-Ok. -Jeg er klar til å dra hjem.
-Jeg også. -Veldig klar.
Vi må gjøre én ting først.
-Stol på meg. -Hva? Ok.
-Se til obersten. -Ok.
-Går det bra? -Oberst! Du mister ikke armen?
Press den sammen. Vi klarte det.
-Nå er vi låst til hverandre for alltid. -Jeg vil aldri bli låst til noen annen.
Ikke jeg heller. Du er…
-Shitzene! -Hva?
Nick og Audrey Shitz!
-Helikopterfyren? Hva… -Hva gjør du her?
-Ta telefonen. -Hallo?
Selvsagt er vi ikke skuls. Ta helikopteret!
Dra hvor som helst. Ta bryllupsreisen dere fortjener. Og noen kontanter.
-Hva? -Kontanter? En veske med…
Er det sant? Herlighet, se!
-Det ser ut til å være nok penger. Takk. -Ti millioner! Ikke bruk alt på en gang.
Men da kan dere selge veska. Den er verdt tre millioner.
-Den er av dinosaurskinn. -Herregud!
Dinosaur? Vi kan ikke ta imot dette. Vet du hva? Vi tar det imot. Takk.
Fortsett å jobbe! Slutt fra maharajaen!
-Hva er det første du vil gjøre? -Kysse deg!
Dette er utrolig!
-Skatten min. -Jenta mi.
Bryllupsreisen vi har fortjent.
-Akkurat. -Endelig.
Er ikke vi utrolig heldige?
Liker dere drinkene?
-Hva? -Prater du shitz nå?
-Gi meg veska. -Hva?
-Gi meg veska. -Vil du ha denne?
-Det går bra. -Gi ham veska.
-Hva skjedde med aksenten? -Den ble igjen i Jersey.
-La oss snakke sivilisert sammen. -Vi ses aldri, shitz-støvler!
-Herregud! Hvor er han… -Herregud! Å nei…
Tekst: S. Marum