CEEA CE VEȚI VEDEA ESTE INSPIRAT DIN EVENIMENTE REALE
Aruncă prima piatră! Desigur.
Dar asta e povestea mea și am făcut-o din motive întemeiate.
Ascultă!
Nu voi îndulci povestea.
FOST DIRECTOR EXECUTIV
Nu voi da nume, cu excepția Lizei Drake.
Vorbești cu ea?
Trebuie să reții că noi nu suntem Purdue Pharma.
N-am omorât America.
E 2011 și, strict vorbind, nici n-am participat la criza opioidelor.
Lonafen n-a fost un drog comun.
Dar, când oamenii aud de fentanil,
o iau razna.
„Ați vândut fentanil?”
De parc-aș fi El Chapo.
Știi cine-l consuma?
FOSTĂ REPREZENTANTĂ
Mama ta. Mie mi-a salvat viața
când Liza mi-a lărgit pelvisul cu capul ei uriaș la naștere.
Liza Drake?
FOST MEDIC
Ea m-a inventat.
Uneori, i-am dorit să moară în accident de avion.
Alteori, i-am dorit o moarte mai lentă și mai dureroasă.
Chestia e că Liza n-a dat doi bani...
pe nimeni.
În privința asta, eram ca frații.
Ce vrei, Randy?
- Nu te certa cu mine, Liza! - De ce nu?
Încerc să discut amiabil pentru binele fiicei mele.
„Fiicei mele.”
Frumos o spui! De parc-ai fi fost prezent vreodată.
- Ce vorbești? - Ce mama dracului?
Adu-o în Savannah și o poți lua un weekend pe lună!
De ce? Phoebe nu vrea asta. Și nici tu.
Aici are o casă frumoasă cu teren mare și acces la plajă,
iar tu ai... o mașină.
De mine, nici nu mai zic!
Ești la bar?
Nu chiar.
- Liza! - O să închid.
Liza...
Bine. Stai puțin!
Da sau nu?
- La naiba, Pete! - O rețetă.
O sută de micrograme.
- Am greșit. - O sută!
- Nu trebuia să-ți răspund. - O rețetă. Nu-i mare lucru!
Știu. Ia-o ușurel!
- Jimmy! - Mai lasă-mă!
- Mă suni mâine? - Puțin probabil.
- Futu-i! - Salutare!
Te scutesc de deranj. N-am chef de dans în poală.
Nici eu. Voiam să cobor de acolo.
- Dar nu-ți plătesc dansul. - Nu vreau să-ți dansez.
Jucăm un joc?
Te bagi? Doar unul. Pariez pe zece dolari că te ghicesc.
Poți încerca, dar ai grijă! Am făcut lupte în liceu.
Deci...
Ești aici, în spelunca asta, și nu lucrezi în finanțe.
Aș zice asigurări, dar ai pantofi Ferragamo.
Mai degrabă mașini.
Sau reprezentant farma.
Știa să citească oamenii.
Te făcea să te simți remarcat și înțeles
într-un mod profund,
iar, după 45 de minute, te ușura de două mii.
Brusc, până să-l pun jos,
face o mișcare complexă.
Are capul între coapsele mele de puști de 13 ani
și începe să facă...
precum Pac-Man.
Mi-am dat seama că diaconul ăsta manierat încearcă,
nu știu cum s-o spun,
să mă muște de penis.
Tatăl tău a vrut să te muște de penis?
N-a fost așa. Era doar...
tată adoptiv.
E groaznic.
E o poveste cumplită.
Sfârșitul e fericit.
I-am băgat doi dinți pe gât până s-apuce.
Da?
Domnule!
Ascultă!
Sigur auzi asta în fiecare zi, dar te pot scoate de aici.
Vezi să ajungi întreg acasă! Bine?
- Destiny! La telefon. - Am plecat.
Ascultă! Îmi place de tine.
Lucrează cu mine!
Îți bag în buzunar 100.000 anul ăsta.
- Serios? - Da.
La telefon!
Dacă te mint, mă poți săruta unde vrei pe acest corp perfect.
Destiny! La telefon!
DEALERI DE DURERE
- Ce s-a întâmplat? - Îmi pare rău.
E în regulă!
- Îmi pare rău. - Ce este?
A fost o prostie. Acum, ne vor da afară.
Nu ne dă nimeni afară.
E în regulă. Ce s-a întâmplat?
Regret, dră Drake, dar e clar că abaterea asta e caz de exmatriculare.
Care-i abaterea?
Alegeți dvs.!
A adus artificii ilegale în școală.
Regret, dar, ca să fie clar, practic nu erau artificii și nici ilegale.
- Sunt de la Circle K. - Nu asta-i ideea.
Fiica dvs. i-a pus în pericol pe elevi.
La naiba! Bine.
Pot interveni?
Nu cred că au fost în pericol. Fetele erau peste drum.
- Nu erau în școală. - Pornim de aici.
Părăsirea școlii fără aprobare.
Asta au făcut. Dar am studiat regulamentul
și puteți să le dați doar un avertisment.
Sau suspendare de 5 zile.
Cerule!
Puteți da doar o zi?
Tot mi se pare dur, dar vreau să închidem subiectul.
Scuze!
E în regulă, fetelor. Fruntea sus!
- Trei zile? - Știu. Voia să le dea afară.
- Dar e un rezultat bun. - E un coșmar.
- Cine le păzește? - Nu vă uitați la mine!
Nu se uită nimeni la tine.
De fapt, ai putea să...
E în regulă. Va fi bine. Am plecat de la muncă și m-au concediat.
Deci voi fi pe aici...
- Ce rapid! Până și pentru tine. - Mă insulți și mă umilești...
Subliniez, ai zis o săptămână. Au trecut două luni.
Scuze că ți-am uzat canapeaua din garaj, bine?
Nici nu mai amintesc de bani.
Tocmai ai amintit. O să-ți primești banii.
- Bine? O să-i primești. - Minunat. Grozav!
- Cum? - Curând.
Întâmplarea face, Andy,
că eu și sora ta o vom duce bine singure.
Bine.
Videochat? Furt de identitate?
Liza a inventat ceva grozav pentru a-mi vinde produsele cosmetice.
- Ingenioasă și creativă. - Te rog, nu!
Ba da! E uimitoare. E o aplicație.
Și are o șmecherie
cu care îți faci o poză a feței și o încarci.
Îți analizează tenul și-ți dă un tratament cu produsele mamei. E tare.
- Cred că ți-a luat ore bune. - Chiar așa.
Tehnologia nu e numai pentru cosmetice.
E pentru design interior, telemedicină.
Ai ajuns geniu în tehnologie?
Liza, viața ta e vraiște.
- Du-te dracului, Andy! - Știi ce?
Ieși din casa mea!
- Bine! - Gata! Am terminat!
- Nu vorbește serios. - Ba da. Fă-ți bagajul, mamă! Tu urmezi.
Cerule!
Bună!
Scumpo, e în regulă!
...am fi ajuns la pușcărie.
- Apoi mama... - Phoebe!
Ea e mama. A vrăjit-o ca un Jedi...
Am fost doar suspendată.
Ora de culcare! Haide!
El e Sidney.
Lucrează pe bărci. A căzut din barcă și și-a rupt mâna.
Da, printre alte realizări.
Bună, sunt Camille!
- Vă mutați aici? - Da, chiar acolo.
Bine. Știți ce?
Am ceva pentru voi.
Bună!
Am cunoscut-o pe celebra Phoebe care a incendiat școala.
Doar pădurea.
Trebuie să mai dea și ei foc la câte ceva.
- Ciclul vieții, nu? - Da.
- Bine ați venit la D-Block! - Mulțumim.
E gălăgie în jur?
- Puțintel. - Bine.
- Frumos. - Nu e nevoie.
Am o pătură, dar mulțumesc.
E o cuvertură.
N-o putem primi, mulțumim.
Luați-o!
Trece prin faza Robin Hood
și crede că suntem bogați.
Bine.
- Desigur. Ia-o! Mulțumim. - Bine.
- Mersi! - Mulțumesc pentru astea!
Și noi.
- Mulțumește pentru suc! - Mersi!
- Încântat. - Bateți la ușă la nevoie!
Face orice pentru un suc.
Pa!
- Așa! - Mulțumesc.
O băgăm aici!
- Ești bine? - Da. Tu?
- Da. - Bine.
Salată de popcorn?
Bine.
Dă-mi telecomanda!
Nu mă dau bătută.
Nu renunț la visurile mele.
Viața mea va fi importantă.
Bună, dle Brenner!
Sunt Liza Drake.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc ieri.
Sper că ești bine.
Te sun în legătură cu slujba pe care mi-ai oferit-o ieri.
Dacă vrei să mă suni la numărul ăsta,
ar fi grozav, îți urez o zi minunată.
Și...
Bine, la revedere!
Mamă!
O să treci peste asta. Da.
Da, vei reuși.
Așa ești tu.
Nu-i vorba despre bani.
Adică este. Veți susține cea mai mare listare la bursă a anului.
Despre ce e vorba?
La pensie, când veți privi înapoi,
veți putea spune: „N-am fost un simplu bancher.
Am fost un erou.”
Dacă e atât de grozavă, de ce cota de piață e sub 1%?
N-avem resursele pentru a le face față.
CONCURENȚA
Iată Praxiom!
Deține inovația pentru durere cu o acadea cu fentanil,
atât de toxică și ineficientă, încât trebuie să-i eliminăm.
Porcăria distruge dinții și are efect după 45 de minute.
Lonafenul, după cinci minute.
Suntem ca pușcașii marini.
Când simți durerea până la os, cinci minute par un dar ceresc.
Dar pulverizatorul vostru conține fentanil, nu?
A rupt piața în Ohio?
Nu. Studiul Hartigan arată că riscul de dependență și supradoză
e sub 1%.
Datoria curentă e de 35 milioane?
De fapt, era de 80 de milioane.
Din buzunarul acestui tip, dr. Jack Neel, cel mai dubios miliardar farma.
Dacă vă gândiți la o intrare pe piață
după oferta inițială de 22, poate 26%...
În curând falit, din cauza acestui încuiat desăvârșit,
directorul Eric Paley.
O cotă de piață de un miliard.
În prezentare arătăm că efortul de a-i educa pe medici
se lovește de zonele de capitalizare...
Brent Larkin, șef marketing,
un șarpe angajat pentru abilitatea bionică
de a te face să cumperi opusul a ceea ce vinde.
Anul trecut ne-am bătut pe postul de director adjunct.
Cele zece milioane pentru marketing pot genera o bună cooperare
din partea medicilor și pacienților pentru a fi profitabil.
Îmi pare rău.
Produsul poate să fie și pâinea lui Iisus.
Nimeni nu-l prescrie.
Acum, doctore, ca să obții ceva,
vinzi patenta cuiva bogat, ca să pătrunzi pe piață.
Scuze!
STRIPTEUZA
Da?
Cine e?
O reprezentantă de la J&J. Mă scuzați!
Era vorba că nu facem angajări.
Sunt Liza Drake.
Scuze că am apărut așa.
- Am sunat, dar... - Nu ți-am dat adresa.
Am sunat la primărie și au găsit dosarul firmei.
M-am gândit. Accept oferta.
Ai un CV?
- Da! - Vino!
- Doi ani de liceu? - Am renunțat pentru o carieră în vânzări.
- Cutco? Cuțite din ușă în ușă? - Da!
Erau tot felul de cuțite.
Amway, Avon, Mary Kay.
Președintă a Green Rock Enterprises. Ce-i asta?
Ideea era de a recicla gunoiul de la fermele de porci
și de a face rigips sustenabil.
Era o idee drăguță.
- Ai făcut plăci din rahat uscat de porc? - Aproape.
Ai avut un restaurant? Cum a mers?
Merge bine.
Generează bani buni pentru fostul soț.
Hai, dle Brenner, dă-mi o șansă!
Dă-mi o șansă, te rog!
Haide! Dă-mi o șansă!
- Îl ai și în Word? - Da.
Poftim!
EXPERIENȚĂ ASISTENT CERCETARE BIOCHIMIE
LICENȚIATĂ ÎN BIOCHIMIE
DIRECTOR FARMACEUTIC
DURERE ȘI PROFIT
1989 - 1993 DISTINCȚII: CUM LAUDE PENTRU ȘTIINȚĂ
Bio... cum laude biochim... Eu nu...
DOCTOR
Doctor? Abia am trecut clasa.
- Vino! - Doamne!
- Pete, putem discuta? - Vino!
- Scuze. - Dr. Neel!
- V-o prezint pe Liza Drake. - Bună ziua!
Bună!
Tocmai v-am citit articolul din Revista Farma.
Sunt o mare admiratoare!
Drăguț din partea ta.
Încântată.
Bine.
- Plăcerea e a mea. - Desigur.
Ei bine...
E soția dvs.?
Ce zâmbet frumos!
Da. Mulțumesc.
Presupun că știi povestea?
- Abia aștept să mi-o spuneți. - Păi...
Am fost căsătoriți 40 de ani,
iar Zanna a fost o rază de soare pentru mine.
Chiar a fost.
Da.
Dar, când a fost diagnosticată cu cancer la ficat,
deși am acceptat că poate muri...
faptul că avea să moară nu doar cu dureri,
dar și cu frică,
asta n-am acceptat.
De aceea am creat Lonafen,
ca să le ofer altor pacienți
ajutorul pe care nu i l-am putut oferi ei.
Da.
Sincer să fiu, vei participa la un demers sortit eșecului.
Da. Fără regrete.
Dacă tot scufundăm corabia, măcar să țintim un ghețar în care credem.
Oricum, nu pot fi pe mâini mai bune ca ale căpitanului Pete.
Mulțumesc, dle.
Cu plăcere.
Iată CV-ul meu, dacă îl doriți.
Nu e nevoie.
- Minunat. Bine. - Bine.
Sunt angajată?
- Da. - Ne mai vedem.
Bine, șefule!
- O să te descurci. - Mulțumesc.
- Bravo, Pete! - Mulțumesc, dle.
- N-ai menționat ghețarul. - Îi place să exagereze.
- Un trimestru slab. - Abureli.
- Ce credeai? Sunt vânzător. - Medicamentul e morfină?
- Aspirină? - Stai!
- Bună, Brent! - Sunt Liza Drake.
- Trebuia să-ți zică. Nu facem angajări. - Discută cu Neel! El a angajat-o.
Plata e de 7,6 dolari.
Îți achiți deplasările.
Ai o săptămână.
Pentru ce?
- Să găsești un medic. - Cum adică?
Găsește un medic care să prescrie măcar o rețetă.
Și dacă nu?
Ești concediată.
Serviciu nesigur, salariu de bază e jumătate din cât fac...
Salariul de bază e pentru fraieri.
Comisioanele contează. Știi cât plătim pentru o rețetă?
- Cât? - 40.000.
- Pe an? - Pe lună.
Pot face 48.000 pe an de pe urma unui pacient?
- Sau 500.000 pentru zece pacienți. - Serios?
Depinde de tine. Mănânci ce vânezi.
Există un bilet câștigător sub mii de refuzuri.
Trebuie să ai tupeul de a-l găsi și de a-l răzui.
Am priceput.
Să nu mă faci de râs!
Lonafen este un medicament revoluționar
pentru tratarea durerilor cancerului.
Un studiu clinic independent de doi ani al Spitalului din Massachusetts,
efectuat de dr. Elliot Hartigan,
arată că riscurile de supradoză și dependență
la pacienții care folosesc Lonafen sunt sub 1%.
Lonafen e primul spray sublingual cu fentanil din lume.
Se aplică sub limbă,
unde artera sublinguală îl absoarbe în sânge în doar cinci minute.
E cea mai rapidă calmare a durerii fără a necesita un ac.
- Ce faci? - Când pacienții simt durerea acută...
E un chatroom farma.
„Ce sfătuiți un reprezentant nou de produse farmaceutice?”
Bine.
- „Bobocule: o bluză cu decolteu adânc...” - Nu.
- „...sutien push-up...” - Nu!
„ ...reprezintă standardul de 20 de ani.”
- Nu! Încetează! - Nu!
Stai să auzi asta, bine?
Cerule!
„Mergi în magazia spitalului, te dezbraci și-l aștepți pe medic în genunchi...”
Ce prostie! Ești copil.
Nu vreau să citești așa ceva!
Nu!
Încetează!
Amuzant, așa-i?
„Medicul scabros căruia îi vând flirtează cu mine...” Gata!
Mersi. De aici se ocupă mama.
Nu, dă-mi...
Nu-i pentru tine.
Să nu mai faci așa ceva.
Scuze.
- Vreau să mă concentrez. - Bine.
Portbagajul!
CURĂȚĂTORIE MODIFICĂRI ȘI REPARAȚII
ROCHII ȘI PANTALONI LA COMANDĂ
Ce-i în cutie?
Ce miroase așa?
Lasagna cu spanac și tartă cu mere.
E în clipul pentru începători.
- El e Pete. - Bună!
- Chiulești? - Exmatriculată.
- Suspendată. - De ce?
- Incendiere. - Ba nu.
- E tare. - Încotro?
Clinica Durerii Lakeland.
Vizuina d-rului Nathan Lydell, un tip de nouă milioane de dolari.
Atât a adus concurenței anul trecut.
Ce caricatură!
Prieteni, ăsta-i omul de nouă milioane.
E mai sigur decât aspirina.
Are efect mai rapid, deci puteți elimina alte calmante.
Nu vor fi mereu așa năuciți.
Pacienții vor fi cu mintea clară, da?
„E un dar, o binecuvântare.” Asta auzim.
De la pacienți și familiile lor. Ce ziceți?
Incredibil.
Dacă aveți câțiva pacienți, vă lăsăm niște cupoane, dăm o tură...
Ziceam de asta. Cum îi zice?
Tartă cu mere.
Cioc, cioc!
Iat-o că trăiește!
N-ai primit apelul meu?
Nate, îmi pare foarte rău.
Eram în deplasare cu firma în Turks și Caicos,
dar data viitoare vii cu mine.
Hai! Am multe să-ți povestesc.
Hai în biroul tău!
Am crezut c-a fost bine.
- Nu contează. E omul lui Praxiom. - Fiindcă i-a adus macarons?
Arată ca o tipă din liceu pentru care se masturba,
doar că acum el e șeful.
Cafeaua dvs. Vreau să vă vorbesc din nou despre Lonafen.
E calmantul cu cel mai rapid efect.
- Are efect în cinci minute... - Mai târziu.
Mai rapid decât Xeraphen. Nu știți ce pierdeți!
Dr. Chen e ocupat toată ziua.
Puteți măcar să-i arătați studiile clinice?
Sau îi pot lăsa câteva din astea.
Avem multe chestii simpatice. Îmi plac pixurile astea. Sunt amuzante.
- De unde ești? - De la Zanna.
Pentru copiii?
Nu știi că au fost interzise de ani buni?
CALMAREA DURERII
ÎNTÂI SĂNĂTATEA
TERAPIA DURERII
Dr. Lanning, pot să vă prezint...
Bună dimineața, domnule doctor! Vine imediat.
- Bine. - Mersi că ați așteptat.
Bine.
Ai încercat.
E oribilă.
Da.
Pheeb?
Ești bine?
- Da, de ce? - Te uitai în gol.
Ce mai faci, fato? Bună!
Bună!
Scuze. Deci...
Cerule!
E în regulă. E bine.
E în regulă. Are nevoie de spațiu. E bine.
Pot să vă aduc ceva?
E în regulă. Are o criză. E bine.
Scumpo! Uită-te la mama!
Uită-te la mama! E bine, scumpo!
Am eu grijă de tine.
E bine.
Phoebe, se întâmplă ceva cu tine?
Da, am epilepsie.
Epilepsia e un diagnostic general
pentru „Phoebe are crize, dar nu știm de ce”.
Știu de ce. Asta-i cauza.
- E o tumoare. - Nu e. Și nu e cancer.
Se numește MAV, malformație arterio-venoasă.
O complicație a vaselor de sânge.
Când sângele se acumulează, se umflă și faci criza.
Și ce-i de făcut?
Nimic, sper.
E o chestie minoră și pare stabilă.
Uneori, MAV-urile din copilărie dispar la pubertate.
Nașpa.
Și dacă nu?
Probabil că o vom scoate.
Varianta A, care e OK, ar fi o craniotomie.
Adică, să-i taie craniul
și să scoată chestia aia cu o linguriță.
Sau varianta B...
O laparoscopie, unde pătrundem prin nas.
Risc scăzut, minim invazivă, nu trebuie să ne atingem de creier...
Singura chichiță e că varianta B nu e acoperită de asigurări.
Și nu acoperă varianta de laparoscopie,
radiologia sau tratamentul postoperatoriu.
Dar, deocamdată,
dacă nu are altă criză,
amețeli sau dureri de cap, ne vedem peste șase luni.
Între timp,
vreau să te odihnești, să-ți controlezi medicația
și, mamă, fă ce poți ca să fie liniște și stabilitate acasă!
Durează cel mult două luni.
- Îmi iau o slujbă, ne mutăm. - Două luni?
Va fi grozav. Nemaipomenit.
Ce faci?
Scuze, credeam că scoatem sunete fără sens.
Încerc să fac tot ce-i mai bine...
Ce-i mai bine? Vrei să locuiesc cu oameni răi.
Tatăl tău nu-i rău.
- Dar Diana este. - E om bun.
Nu, nu e.
Știi ce? Te vorbește de rău.
Da? Ce-a zis?
- Ea... - Ce-a zis? Spune!
Spune!
Zice că ești...
o ratată, o lipitoare și că nu ești o mamă bună.
Ce nemernică!
- Bine. Bună, Pete! - Bună!
Mă uit la GPS-ul tău.
Ce cauți la 50 de kilometri de zona ta?
S-a întâmplat ceva și...
Am parcurs toată lista. Nimic. Deci...
Mersi pentru șansă. Las iPad-ul în cutia poștală?
Nu accept! Ești plătită cinci zile...
În patru zile m-au refuzat toți barosanii din stat.
Și o să mai fii refuzată! Da?
Ești la slujbă până la ora cinci!
O duc pe Phoebe în Savannah.
Din fericire, Savannah tot acolo va fi!
Plimbi sacoșa până la cinci sau îți fac viața un calvar!
Te târâi prin tribunale și te...
Alo?
Ce facem?
Ne odihnim 12 minute. Bine?
- De ce? - Ca să nu fiu dată în judecată.
Scumpo, relaxează-te!
- Bine. - Te rog!
E dr. Caricatură.
Încuie portierele!
M-am săturat să tot port aceeași discuție.
Tot zic asta. Contractul prenupțial e clar în privința banilor.
De unde obține 40%?
Doar... Nu.
Are noroc! Fostul meu soț mi-a luat afacerea.
Bună!
Tarta de mere.
Nicio grijă! Nu-ți vând nimic. Am venit după caserolă. E în regulă?
- Da? - Da.
Dacă nu-i spui despre efectele secundare, îi spun eu.
Nu vreau să mă bag. Așa stau lucrurile.
- Bună! Noutăți? - Au apărut inflamații bucale.
- E în regulă. - Ba nu e. Abia vorbește.
Merge ca un zombi tot timpul
pentru că suge mereu acadeaua asta,
dar n-are efect. Îl doare mereu.
Bine. Cred că trebuie să reducem doza de Xeraphen.
Ar fi o idee bună.
Pot să plec?
- Te doare? Ulcerațiile... - Nu!
Așteaptă o clipă!
- Scuzați! - Să nu te aud!
Am auzit fără să vreau. De ce nu-l ajutați?
- Cum te cheamă? - Liza Drake.
Pentru dureri și efectul rapid,
Lonafen e mult mai bun.
Nu încerc să vi-l vând. Am renunțat.
Doar că nu văd nicio logică.
De ce nu prescrieți un medicament mai bun?
- Nu pricep. - Ascultă!
Liza, adevărul e
că nu poți schimba tratamentul la fiecare medicament nou.
- Xeraphenul e cunoscut. - Ți-a zis că-i oribil.
- Nu știu dacă Lonafenul e diferit. - Măcar încercați!
Mă scuzați...
despre ce vorbiți?
Compoziția chimică e identică,
dar efectul e mai rapid și te poate ajuta cu ulcerațiile bucale.
Nu știu ce să zic.
Nu știam.
Știam doar că eram speriat tot timpul.
Și eu nu mă sperii ușor.
Apropo, am fost în Marină.
Divizia medicală în Irak.
Am văzut chestii, am trecut prin situații dificile,
dar nu m-am temut.
N-am avut coșmaruri.
Când m-am îmbolnăvit,
mi-a fost frică de moarte.
Ca să nu te cuprindă durerea,
ajungi să-ți dorești să fii dopat mereu.
Mamă...
putem lua ceva de mâncare?
În hol, acum!
- Dar, mamă... - În hol, acum!
Da, bine.
Bine?
Vom începe cu 100 de micrograme
și vedem dacă mai mărim doza.
Primele săptămâni vor fi grele.
Atenție toată lumea!
Desigur, toți vedem aceleași cifre
și cred că știți deja ce vreau să spun.
- Dar ideea e... - Nu.
Păi, pentru a reduce cheltuielile
în viitorul apropiat...
- Mișto costumația. Ce e? - Nimic.
Am obținut o rețetă.
- De la cine? - Dr. Lydell din Lakeland.
Prostii!
Ba da.
Verifică!
Verific acum.
Un mizilic de 100 de micrograme.
Nu-i deloc mizilic.
E omul meu și Liza l-a lăsat gravid.
- Crezi că-i gravid? - Destul de gravid.
Ți-a zis explicit că va prescrie mai mult Lonafen?
A zis că vrea să vină la seminar. Am fost de acord.
I-ai zis că avem seminar?
Nu, doar că dr. Lydell îl va prezenta
și că va fi grozav.
Seminariile sunt micul secret murdar din industria farma,
minus „micul” și „secret”.
Ce e un seminar? Îi trimiți pe medici cu avionul
în Hawaii, Pebble Beach și, dacă o faci ca la carte,
un idiot face rapid prezentarea
ca să revină toți la îmbătat și curtat reprezentante.
Apoi zboară acasă și scriu rețetele.
E o șmecherie legală
practicată de toți.
Am fi făcut-o și noi.
Dar eram faliți.
Hoteluri, zboruri, catering.
Cine se ocupă?
- Kathy? - Catherine.
Nu trebuie să fie ceva de fițe.
Conduce un PT Cruiser, e în divorț și e singur.
Va fi încântat și cu publicul din piață.
Nici vorbă.
OPT SUTE LIZA DRAKE
Problema e că mocheta e deformată.
Probabil că va ocoli aici, sus, apoi...
M-am prins.
Și dacă îl șuntăm pe Brent Larkin?
Sună bine. Cum?
Facem un eveniment ieftin, plătit de noi.
Nu...
- De ce nu? - Nu vreau s-o pățesc.
Ieftin de tot.
Punem cam 400 de fiecare.
Un comision de 10% din nouă milioane pe an.
Idiotul nu primește nimic.
- Haide! - Nu știu.
Ce nu știi?
Un înțelept mi-a zis cândva că e o loterie.
Trebuie să ai tupeu.
Privește panoul! O să auzi clinchetul.
- O să auzi cum sună. - Îmi placi.
Bine.
LA 20:00 FIX!
Bună!
Ți-am ținut un scaun.
Unde-s medicii?
Jumătate n-au putut veni, restul nu vin.
Futu-i!
Și Lydell?
Voiam să-l sun, să-i zic să nu mai vină, dar e prada ta și-ți las ție plăcerea.
Nu. Ținem evenimentul.
Suntem în rahat până-n gât, ăsta-i evenimentul.
Avem sala, mâncarea!
Da, și ne trebuie o foaie de prezență cu numele medicilor.
Sau ne vizitează FBI-ul.
Bună! E vreun medic pe-aici?
Eu sunt podiatru.
E șarlatan. Eu sunt podiatru.
Mi te alături pentru friptură și vin?
Cred că da.
Da? Și tu?
Liza! Credeam că stăm împreună. Vino!
- Vin imediat. - Unde te duci?
Mii de scuze, Liza. A fost un accident pe drum.
Absolut nicio problemă.
Au plecat toți?
Dr. Lydell, înțeleg.
Ce mai face Matt?
- Cine-i Matt? - Pacientul dvs. E bun Lonafenul?
- Ce? - Cum se simte? Hai, spuneți-mi!
L-am văzut ieri.
A zis: „Trebuia să-mi schimbi medicația acum șase luni.”
Fără vrăjeală.
A avut efectul descris de ea.
Un timp, am dus o viață normală.
Și acum i-l retrageți?
Nu primesc sfaturi de la una care face seminarii fără public...
E jalnic. Pricep.
Meritați un eveniment mare. Important.
Medicii trebuie să vă audă.
Cei de acolo?
Nu ăia. Ei sunt podiatrii. Industria.
Industria trebuie să afle că, deși Praxiom crede că vă deține,
așa cum îi dețin pe toți din stat,
ați prescris ce trebuia pacientului dvs.
L-am prescris.
- Ce mai vrei? - Haideți!
Vreau să știu cum îl fac să fie distribuit.
Și să faci bani.
Corect. Așa ar funcționa piața.
Dar acum e pervertită.
Ajutați-mă s-o schimb!
Cum?
Nu știu.
Începem cu friptură rece și niște podiatri matoliți.
Am zis: „N-am început de diabet. Vreau o colonoscopie.”
Asta a fost tot. Am intrat pe piață.
Știu cine vreau să mă ducă acasă!
Da!
Știu cine vreau să mă ducă acasă!
Știu cine vreau să mă ducă acasă
Să mă ducă acasă
Am văzut pe parbriz urmele degetelor lui de la picioare.
- Le-am pus și eu... - Și nu s-au potrivit.
Așa am aflat. Știam că o să se mărite cu ăla.
Îmi pare rău, Nate.
Apropo, nu am făcut nimic ilegal.
A avut grijă Pete.
Te vom plăti în funcție de experiență.
O MIE
Experiența mea?
Îți putem da 1.500$ pe discurs,
trei săptămânal,
dacă treci pacienții de la Xeraphen la Lonafen.
- Prieteni buni! - OK!
Prieteni veșnici!
- Drum bun! - Nu, voi mergeți acasă.
- Pa! - Voi mergeți acasă.
- Bine, pa! - Toată lumea merge acasă.
Ce naiba a fost asta?
Tocmai l-am pescuit pe barosan!
Patru mii cinci sute? E legal, măcar?
Ai 55 km/h pe drum de 50 km/h.
Toți ceilalți merg cu suta.
Tocmai am lansat cel mai bun calmant pentru cancer,
deci cui îi pasă?
- Dacă e așa de bun, de ce-l plătim? - Mai bine noi decât alții.
În domeniul ăsta, ai grijă să nu depășești măsura!
- Și dacă o depășim? - Primești amendă pentru viteză.
E în bugetul de marketing.
- Dar nu avem așa ceva! - Cerule, vom avea!
Ai salvat compania!
Vei ajuta mii de pacienți cu cancer!
Acum trei săptămâni făceai striptease, iar azi ești o legendă farma!
Bucură-te!
Mă bucur! Da.
M-am distrat! Ți-am zis că ieftin merge.
- Așa-i? - Drum bun!
Bine, și ție!
Dă-mi chifteaua! Haide!
Hai!
O să greșești!
Haide, Sid!
Laura e gata, ai o lovitură!
- Scuze! - Sid!
- Ești bine? - Sid?
Nu! Fetelor, se vede osul?
Se vede?
V-am păcălit!
Joc dublu!
Ce figură ești, Sidney!
Ești bine?
Da.
Băi!
Ce dracu'!
Uite! Idiotul prescrie Lonafen în draci.
- Măiculiță! - Patru sute, 600, 800 de micrograme.
- Ne-a adus 40 de pacienți în trei zile. - Cerule!
Deci...
Ce? De ce?
Haide!
BOBOCUL ANULUI
- „Bobocul anului.” - Pentru amanet.
Nu o voi amaneta.
Pete, chiar e...
- O deschizi? - Da, poftim!
Chiar e...
N-o să faci 100.000 anul ăsta.
Mai degrabă 600.000.
Ciudat, nu?
Nu te bucuri?
Ce e? S-a întâmplat ceva?
În fine, înțelegerea e înțelegere.
Te las să mă săruți unde dorești.
Te avertizez,
studiile indică o rată mare de dependență.
Mulțumesc.
Futu-i!
Ce e?
Bună, mamă! Mașina ta a crăpat.
Liza!
E a ta.
- Nu. - Ba da.
Nu, nu pot.
Vinde-o! Nu-mi pasă.
- Ia-o! - E chiar... Liza!
- Ia-o! - Doamne...
- Liza! - Te bucuri?
Doamne, da!
E prea... Mulțumesc!
Urcă la volan!
Mulțumesc!
Ce strălucește!
Cu dobândă.
- Eu... - Bine.
Cum faci atâția bani?
Am comision de 10% din vânzările nete.
Ai intrat direct din stradă și, brusc, ești...
Le fac viața mai ușoară pacienților cu cancer în agonie.
E o problemă?
E nasol?
Bucură-te!
Sunteți puși pe liber.
V-ați fript.
- Bine. - Faceți-vă bagajul și dispăreți! Serios.
- Morocănosul. - Ursul cel rău.
V-am interzis clar să nu țineți seminarul.
De ce urăști seminariile?
Îi urăsc pe angajații nesubordonați care riscă reputația firmei.
Firma n-are reputație fiindcă n-ai riscat deloc.
Nu puteți proceda așa!
- Juriștii îl verifică pe medic... - Angajează-i!
...ca să nu fie un traficant
- ...căutat de Narcotice! - Lydell nu-i traficant.
Ai ști dacă ai merge pe teren.
Să vedeți cum vă dă afară Jack când îi spun ce ați făcut!
Brent, am făcut 200.000 de dolari net săptămâna asta,
cu un singur medic.
Dar tu concediază-ne!
Desigur, cifrele sunt încurajatoare.
Să văd cum discut cu șeful despre seminar!
- Cum să-ți asumi meritele. - Jack știe deja.
Bine.
Avem undă verde pentru seminar în sud-est.
Angajăm personal.
Uită-te!
Ne spui câte ceva despre tine?
Da! Școala sanitară la UF, Phi Beta Kappa.
Stagiară la Merck. Șefă de echipă la Pfizer.
- Da. - Nu.
Ai diplomă de farmacistă de la Amherst.
- Nu știam că au școală de farmacie. - E renumită.
Amintește-mi! Ce mascotă au?
- Mă scuzați. - Nu-i nimic.
Care-i povestea ta, pe bune?
Bine. Pe bune.
După școală, am vândut cauciucuri pentru salariul minim plus comision,
pe care l-a păstrat șeful.
Am făcut-o zece ani, am demisionat,
iar acum fac același rahat, vând uși pentru dușuri.
Aparate pentru apnee, căzi cu hidromasaj...
Papagali, uleiuri esențiale, pompe pentru penis.
Tărie linsă pe corp, dansuri în poală.
Propria demnitatea.
De ce vrei să vinzi medicamente?
Când nu vine pensia alimentară, copilul n-are mâncare.
Așa pot înceta să-mi mint copiii despre slujbă.
De ce crezi că poți fi convingătoare?
E cel mai bun din categoria sa, cu efect mai rapid decât al concurenței.
Pentru 10% comision aș înghiți lame de ras încinse.
Pentru că mă culc cu un oncolog din Plant City.
Am făcut marketing pe teren pentru Malibu Rum
și am fost Miss Hawaiian Tropic, Pensacola.
- Drace, nu! - Iisuse, ba da!
Fii serios!
Tata e specialist în terapia durerii
și a zis că prescrie medicamentul, dacă mă angajați.
„ Ai 55 km/h pe drum de 50 km/h?”
Bun-venit în echipă!
Nu, nici pe mama dracului!
Tu o angajezi pe jucăria sexuală, eu pe mama.
O să-ți pară rău.
Și ție.
Regula dr-ului Jack.
Numai cu doctorat.
N-are nimeni doctorat.
„Docto-ratat.”
La tine, „D”-ul era de la „disperată”.
DA
Ceea ce faceți azi...
CE OBȚIN
...arată cine veți fi mâine.
Trebuie să munciți pe rupte.
Nu faceți doar muncă de teren, ci stăpâniți terenul.
Bine? Stăpâniți terenul.
Dacă stăpâniți terenul, îl stăpâniți pe un medic.
- Dacă stăpâniți terenul... - Îl stăpânim pe un medic.
- Dacă stăpâniți terenul... - Îl stăpânim pe un medic!
- Dacă stăpâniți terenul... - Îl stăpânim pe medic!
Viața noastră era decisă de recepționere, iar una de 50 de ani o urăște
pe o tânără de 25 de ani, atrăgătoare și cu salariul dublu.
Vreau să știu când pot intra la medic.
Sonya! Ce mai faci?
TERAPIA DURERII
Bună!
Mituirea medicilor e artă, nu știință. Toate firmele încearcă să le dea bani.
Nu poți să le dai bani. Toți cred că porți microfon.
- Nu-s sigur... - Dacă-s de încredere?
Am două ipoteci, trei copii, unul cu nevoi speciale.
Dacă veți participa la seminarii, veți fi partenerul meu și salvarea mea.
Aș trece prin foc ca să vă apăr.
JUCĂTORII ANONIMI
Vă mulțumim pentru povestire.
Și nu uitați!
Angajați-l întotdeauna pe un om versatil!
Vii cu mine?
Doar prima dată.
Nu, puiule, e timpul să-ți iei zborul.
Te descurci.
Și în timp ce concurența de top
se bătea pe medicii cunoscuți de la Clinica Mayo...
Dl dr. Davis?
Jackie Drake de la Zanna.
...noi îi vânam pe cei neglijați de Pfizer.
Ce mai faceți?
Acum o duc foarte bine, mulțumesc.
Fără plutonul de reprezentanți disperați,
n-am fi găsit niciodată mina de aur cu medici disperați.
Mersi pentru prezență.
Ceea ce învățam la evenimentele noastre era
că medicii sunt și ei lacomi și excitați.
Cu ce eram diferiți?
Le spuneam reprezentaților să nu-și trateze medicul ca pe un client.
Să fie ca o rudă, un prieten.
Îi luam de la aeroport. Le plimbam câinii.
Ascultam și serenade, dacă asta le plăcea.
Aveau nevoie de noi.
- Real și des! - Te obișnuiești cu timpul.
- Dar îmi place. - Da?
Îmi place senzația. Merg mai hotărât, mai semeț.
Face pasul săltăreț.
Mă bucur să te văd aici.
Miroase grozav.
Ai 55 km/h pe drum de 50 km/h.
Se poate să fi atins 80,
dar e nevoie de asta la atac,
ca să le oferi celor suferinzi cel mai bun medicament.
N-a fost frumos, dar am învins.
În trei luni, am ajuns la o cotă de piață de 86%, de la zero.
- Îl stăpâniți pe medic! - Și ne stăpânim soarta!
Și chiar dacă am câștigat în mod necinstit,
medicamentul a ajuns la cei suferinzi.
Sâmbătă le-am zis: „Copii, avem activitate.
Nu mai am dureri.” Ne-am dus în drumeție, mă credeți?
- Am fost uluită. - Poți intra, Sidney.
Toată lumea era fericită.
Cu excepția concurenței.
Ești mândră de tine?
Că-mi furi medicii?
Ce bine că pacienții au scăpat de acadeaua ta toxică!
Te crezi mare și tare? Ești ridicolă.
Toți râd de seminarul vostru de rahat din barul de striptease.
Seminariile voastre-s interzise fiindcă sunteți escroci.
Așa putem folosi tot bugetul de marketing ca să vă distrugem.
- Ați trezit balaurul. - Lucrează în marketing?
În secția „V-am tras-o”. Și o să te placă.
Abia aștept! Bună, dr. Lydell!
Savurează-ți bezelele!
- V-ați antrenat la bicicletă? - Sigur.
- Arătați bine! - Vreau să ajung la 5.000.
Dacă nu știți de ce Praxiom
nu și-a revenit, cu toate resursele lor, e pentru că n-au putut.
Durerea e durere.
Artrită, recuperarea postoperatorie...
Durerea e durere, oameni buni, iar la...
FBI-ul i-a pironit pentru marketing ilegal,
adică pentru mituirea medicilor să prescrie fentanil
nu doar pacienților cu cancer, ci oricui și pentru orice.
Migrene, pielițe rupte: „Ia fentanil!”
Cum vă protejează legea de acești nemernici?
Nu vă protejează.
Praxiom n-a fost închisă.
N-a făcut nimeni pușcărie.
Au primit amenda standard și li s-a interzis mituirea medicilor...
timp de cinci ani.
Cerule!
M-aș simți bine aici.
E pe două niveluri și acum am dormitorul meu.
Apartamentul companiei? Dar tot plătiți chirie?
Da. Ca să-ți faci o idee,
dulapul meu e mai mare decât fosta cameră.
Avem cadă cu bule, iar vecinul meu
e Golful Mexic.
Iată!
Super, nu?
Da, arată grozav.
Salut-o pe mama!
- Bună! - Bună!
- Cerule! - Doamne!
- Bine, hai! - E incredibil.
Bună!
Mulțumesc.
Folosim lâna pentru arte textile,
iar bălegarul face minuni în poiana cu gardenii.
Unde semnez?
Urăsc să întreb, dar avem 80 de cereri pentru cinci locuri la clasa a VII-a.
Cât puteți da?
Pot plăti toată taxa.
Banii înseamnă demnitate. Nu mai cerșești un răgaz.
Am aflat ce înseamnă, în sfârșit, să fii omul
pe care nu-l poți batjocori.
- Puteți achita taxa sporită? - Ce înseamnă?
E dublă.
De ce să plătesc dublu?
Școala a făcut datorii ca să cumpere animalele.
Ca să menținem programul, trebuie să apelăm la comunitate.
Apoi urci pe scara impozitării
și-s aceleași șmecherii, dar mai scumpe,
și miroase a gardenii și rahat de alpaca.
Dublu să fie!
Bună!
- Doamne! - Ce e?
Când îmi aduci popcorn,
îmi ceri să fac ceva aiurea.
- Nu pot fi doar drăguță cu tine? - Ba da.
Sunt puțin iritată din cauza seminarului.
Știu, sunt scabroși și nesimțiți,
dar îi punem la punct după listarea la bursă.
Nu, îmi plac evenimentele, când particip.
Mamă!
Dar Pete îi dă banii mei fetei ăleia care face telemarketing în chiloți.
- Ai luat 30.000 bonus. O duci bine. - Tina face 125.000.
Am o întâlnire devreme cu Jack. Vreau să mă concentrez.
- E important să-mi fac ordine în idei. - Și mai bine.
Spune-i c-ar trebui să reținem onorariile din vânzările nete!
Cred c-aș fi prima în echipa mea.
- Bine. - Serios!
Mă mai gândesc.
Mulțumesc.
Bună!
- Bună! - Ai nevoie de ajutor?
Cred că da.
Știi franceză?
- Mama ta nu ți-a cerut nicio favoare? - Nu. E moartă.
- Atunci, tatăl tău. - Mort și el.
Îmi pare foarte rău.
N-ai de ce. Ar fi fost niște bunici de rahat.
Poftim?
Serios? Credeam că s-a scăpat.
Tina e gravidă.
Pe trimestrul trei, 96 de milioane în sud-est.
Seminariile funcționează.
Dacă cota de piață de 86% va crește, și așa va fi,
aducând seminariile la nivel național,
ne vom apropia de un miliard anual.
Minus jumătate de miliard în amenzi pentru mituire.
Nu. După cum a zis Pete,
după ofertă, juriștii vor controla seminariile.
Te interesează etica și legalitatea, nu?
Pe toți ar trebui, Brent.
Da, ar trebui.
Apropo, am primit un colet ciudat de la Randy Drake, fostul tău soț.
Voia să-ți corecteze CV-ul de pe site.
N-ai făcut facultatea, n-ai terminat liceul,
iar înainte te dezbrăcai pentru bani.
- Dă-mi naibii aia! - Stai așa!
Cred că așa v-ați întâlnit.
Cât despre cariera ta strălucită în farma...
Ai inventat-o.
Dacă nu socotim activitatea de trafic de droguri,
care ți-a adus condamnarea din 2010.
Am vândut jeleuri cu canabis.
Unora cu dureri cronice, ceea ce cred...
Ai fost închisă trei luni,
deci ai mințit la întrebarea despre cazier.
Tocmai ai trântit plicul pe biroul meu?
M-am gândit că vrei să știi adevărul.
Adevărul e că-i lipsă de respect față de o doamnă.
Privește-mă când îți vorbesc!
Nu sunt de acord, dle, eu cred...
Nu ți-am cerut părerea.
Liza Drake a ajutat la salvarea companiei.
Liza, te promovez ca director de vânzări la nivel național.
Iisuse! Mulțumesc foarte mult!
Mulțumesc.
Ar trebui să te pocnesc.
Pete?
Da, dle?
Ești directorul adjunct.
Mulțumesc, dle.
- Dle, n-o să fiu subordonatul lui Pete. - Știi ce, Brent?
Nu te las să demisionezi.
Pete, termină!
Nu fără a-ți spune din adâncul inimii...
Du-te dracului, șarpe blestemat!
Ești concediat.
La naiba, Pete!
Z-N-N-A. Guy Schatz se ocupă de Zanna.
O companie farma din Florida, care a acaparat piața calmantelor.
LISTATĂ NASDAQ
Trei, doi, unu!
ÎNTÂI SĂNĂTATEA
TERAPIA DURERII
Incredibil. Creștere de 400% în trei zile.
Ieri întrebam: „Cine naiba sunt ăștia?” Azi sunt oferta publică a anului.
Ați urmărit The Bullpen. Guy Schatz.
Am fost promovați din nou.
El, CEO, eu, vicepreședinte de marketing.
L-ați ucis pe Goliat!
Suntem Hoarda de Aur!
Stăpânim cancerul!
Ce facem? Stăpânim cancerul!
După oferta publică,
când totul mergea foarte bine,
presiunea succesului l-a afectat pe șef
și a devenit ciudat.
Toată lumea, atenție!
Priviți în jos, în jur!
Priviți podeaua, ca să vedeți cât e de murdară!
Știți cât costă lustruirea?
Optzeci de mii de dolari!
De azi înainte, la Zanna Therapeutics
vom munci desculți!
Mi se pare mie sau o ia razna?
E puțin spus.
- Nu te holba! - E un om mare. Fiți politicoși!
Ai degete urâte? Fă-ți pedichiura!
Ai picioare urâte? Poartă șosete.
Scoateți-vă pantofii!
Episodul cu dementul zgârcit
nu s-a potrivit cu planul de legalizare a seminariilor.
Cred că departamentul juridic e o cheltuială inutilă.
Dle, o amendă federală imensă e o cheltuială inutilă.
- Prin comparație, e chilipir. - Chilipir?
Am creat compania asta pentru că am avut tupeu.
Categoric!
Dle, doar vreau să spun
că, atunci când ei au început strategia de a-i plăti pe medici pentru rețete
cu care, apropo, nu am fost de acord,
asta a fost...
Ce e?
- Buzunarul! - Futu-i!
- Termină! - Deschide buzunarul!
...de a-i plăti pe medici pentru rețete...
- Bine. Pot să... - Nu s-a descălțat!
Șarpe! Dispari de-aici!
- Bine! Plec! - Dispari!
Am greșit, da? Îmi cer scuze!
Era doar pentru mine. Pentru a mă proteja.
Paley a jurat că nu ne turna la autorități.
Te iubesc, Jack!
Era paranoic. Dacă se descoperea ceva
sau ne denunța cineva, voia să aibă dovezi mai tari.
Așa că a plecat ca un mizerabil,
după ce a încasat 32 de milioane din acțiuni.
Da!
Îmi iubesc viața!
- Futu-i! - Da!
Ryan, te caci în chiuvetă?
E o întrebare complicată.
Drăcie! Era să uit.
Contractul tău cu opțiuni.
Face șase milioane.
Vor fi 20 când vei vinde.
Nu-mi trebuie 20. Iau cele 6.
Nu poți vinde până nu-ți intri în drepturi.
Ce mai e și asta?
Nu contează. Orice ar fi, o fac.
E un drept conferit după o vechime de un an,
deci poți vinde peste alte șase luni.
Am lansat oferta anului și nu-ți știi opțiunile?
Habar n-am.
Ăsta e momentul de glorie.
Umilit, ridiculizat...
Te gândești că n-o să ajungi aici niciodată, dar ai ajuns.
Bogat?
Aranjat.
Simt la fel.
Bine. Mă bucur.
Adică, nu mă simt altfel. Mă simt la fel.
Ce te-a apucat?
Nu-ți dorești să fi ajuns aici pentru că am făcut ceva remarcabil,
ceva util, și nu pentru că toți sunt niște nemernici lacomi?
- Te-ai gândit la asta? - Ce pot să zic?
- Îndreaptă totul! - Îmi arăți țâțele?
Doamne!
Scuze, n-a sunat bine.
Sunt însurat.
Termină! Mă faci să mă simt aiurea.
- Eu chiar te iubesc. Doar... - Încetează!
- Există vreo șansă să ne futem? - Niciodată.
Bine.
Jack!
Mă părăsești?
Mă duc după cafea.
Relaxează-te! Glumesc.
Mersi pentru astă-noapte. A fost...
A fost chiar frumos.
Păsărica mea urlă.
- Ai suc de coacăze? - Oribil!
Ce? Te șochează să afli că mama ta e un om normal?
Știi ce e oribil?
În sfârșit, sunt tratată cu respect, prima oară în viață,
iar tu mă faci de râs. Dar șocant? Nu.
Ce îngustă la minte ești!
A fost plăcut.
Nu vreau să știu.
Până a început să plângă.
Nu știu dacă a fost consecința faptului că i-o trăgea mamei,
dar, după petrecere, șeful a devenit și mai ciudat.
Telefoanele în pungă!
Poșeta!
Pantofii!
Ceva de băut?
Da, ce bei și tu.
Nu meritați voi ce beau eu.
Ce se petrece în Birmingham?
- Ce e în Birmingham? - Omul nostru.
- Dr. Frazier? - Da.
Știi câte rețete a eliberat săptămâna trecută?
- Nu. - Patru.
Și câte a eliberat săptămâna asta? Patru. Vezi problema?
Vânzările sunt C-O-N-S-T-A-N-T-E. Distrugeți firma.
Da, la 170 de milioane pe trimestru fiindcă produsul are efect.
Dacă nu crești, mori. Unde e creșterea?
- Pe alte piețe, cu alte medicamente. - Lonafen e un alt medicament!
Medicii nu știu pentru că mesajul nostru e de rahat.
Mesajul?
Există milioane de oameni în agonie
care suferă de pietre la rinichi, fibromialgie și dureri postoperatorii.
Și noi le zicem că nu pot fi tratați dacă nu-i cancer?
De ce cancer?
Fiindcă e aprobat doar pentru pacienții cu cancer.
V-am auzit. Ideea dlui dr.... Liza!
- Ce e? - Încearcă să spună,
și are dreptate, că durerea e durere.
Mulțumesc mult. Exact așa e.
Durerea e durere.
Vom cere aprobare pentru pietre la rinichi?
Doar nu spuneți să încălcăm indicațiile!
Mă scuzi ca să pot discuta cu Liza?
Da.
Fără „durerea e durere”.
- Fără utilizarea improprie! - Liza!
- Nu este... - Liza!
Discuția s-a încheiat.
- Cum e apartamentul? - Frumos.
- Te simți bine în el? - E minunat. Suntem recunoscătoare.
Vreau să-ți arăt ceva.
Futu-i!
L-am primit de la...
- Mama. - Mama ta.
- Mi-a trimis trei. - Îmi pare rău.
Ai încălcat regulamentul angajând-o pe mama ta.
- Și... - Cum?
Cum? Pentru că ai angajat-o pe mama ta.
Fără aprobarea mea.
Trebuie să scapi de ea.
Și să-ți asumi răspunderea că nu mă va mai contacta vreodată.
Și vei obține semnătura ei pe asta.
Când intri în drepturi?
În noiembrie.
Acum poți pleca.
Durerea e durere!
Da!
Știm că am făcut minuni cu pacienții de cancer.
Cum rămâne cu migrenele? Durerile postoperatorii?
- Trebuie să sufere? - Nu!
Ducă-se dracului!
La dracu' cu cancerul!
Durerea...
E durere!
- Durerea... - E durere!
Asta e!
Vreau să semnezi, te rog.
Îmi pare rău. Semnează, te rog!
- Bine? - Ce anume?
Nu. Ce?
Asta...
N-are nicio logică. Ce am făcut?
Doctorului Neel nu i-a plăcut popcornul.
Dă-l naibii! Voiam să fiu drăguță.
Serios? Din bunătatea inimii tale te-ai gândit:
„Dementului miliardar o să-i placă.
Îi trimit.”
- Am greșit? - Absolut.
Nu. Nu m-ai ajutat cu banii de mită și m-am gândit...
- Că Jack va interveni. - Cerule!
I-ai cerut bani pentru seminar?
Ești întreagă la minte?
Ar fi fost un fleac pentru el.
Nu. Dar pentru mine?
Am riscat totul pentru slujba asta, iar tu mă faci de râs.
Faci asta singură.
Serios? I-am tras-o eu șefului și știe toată firma?
- Nu fi rea! - Nu sunt rea.
Sunt singura persoană
din viața ta care te susține.
Când toți ziceau: „Nebuna Liza a dat-o iar în bară”,
- ...eu am tăcut. - Chiar?
Și tu mă credeai ratată?
- Nu. - Și ai mințit?
Asta e marea ta realizare ca mamă?
Bravo ție!
Nu, încerc să zic că te-am susținut!
Mi-am dedicat viața vouă.
Fii serioasă! Ne-ai lăsat la bunici
ca să pleci în croazieră cu tipul săptămânii.
Mai scutește-mă! Știi bine ce-ai făcut.
Când ai devenit ingrată?
Ești... Doamne!
N-ai fi avut nimic fără mine.
Știi ce? Bine.
Ce m-ai învățat, în afară de: „Pune fundul la bătaie de tânără
și fă-i un plod ca să nu te lase”?
Spune-mi ce-ai făcut pentru mine!
Ești o supraviețuitoare.
Ți-am supraviețuit ție, mamă!
Sunt aici prin puterile mele!
Trebuie să ne grăbim, da?
...arată că americanii consumă masiv pastile pe bază de rețetă.
În acest moment, șapte milioane de oameni din țară
iau medicamente prescrise...
Ești bine?
Da.
Bine.
Ia-ți rucsacul! Trebuie să mergem.
Haide!
- Da? - Dr. Jack fierbe.
Vrea să știe de ce Lydell nu dă rețete pentru orice.
Pentru că abia acum merg la clinică.
Ia telefonul cu tine ca să te ajut la discuție!
- Știu cum să discut cu medicii. - Atunci, n-o da în bară!
Îmi promiți?
Bine, tată, și eu te iubesc.
Trebuie să închid.
- Nu știam că știi germana. - Sunt german.
- Am emigrat la șase ani. - Cum de n-am știut?
Poate pentru că nu te-a interesat cu adevărat.
Ce? Nu-i adevărat. De ce zici asta?
Merge bine treaba? E în regulă?
De ce n-ar fi?
Nu știu.
Ce avem aici?
Mai mult fileuri și costițe.
Ești bine?
Da.
Sunt puțin stresată, cred.
- Vino încoace! - Nu, mi-e bine.
Vino!
- Mă simt mai bine. - Excelent.
- Putem intra? - Desigur.
Îmi spui ce-i cu tine?
Trebuie să discutăm ceva,
doar noi doi.
Te rog! Orice.
Ce-i?
Firma vrea să facem...
presiuni asupra medicilor ca să prescrie ilegal Lonafen.
Trebuia s-o zic, dar pot să spun c-ai refuzat.
- Am zis eu asta? - Nu. Dar...
- Atunci nu vorbi în numele meu. - Nu...
Știi mai bine ca mine...
că nu poți prescrie Lonafen pentru migrene sau altceva.
Unde ziceai că ai învățat medicina?
Ce-i cu tine? Încerc să te protejez.
Adică să renunț la discernământul profesional
și să te ascult?
- Nu asta ziceam. - Vreau un rabat de 25% brut
din toate rețetele mele cu utilizări neaprobate.
E bine așa?
Încetează!
Nu-i vorba despre durere.
Fentanilul eliberează
compușii neurochimici pe care-i simte mama când își ia bebelușul în brațe.
Sentimentul acela e esența existenței omenirii.
Pentru mine, chestia asta a apărut la timp.
Doctorul aflase că era în remisiune cancerul...
dar nu eu îi spusesem, ca să-mi dea Lonafen în continuare.
Durerea e tot mai mare.
O fi neuropatia de la chimioterapie.
Continuăm cu Lonafen, dacă-ți face bine.
În primul rând, îmi era mai ușor la reprezentanța auto.
Dle Jorgensen...
Nu încetați niciodată să zâmbiți?
Nu.
Ba da, dacă vă vând Elantra aia.
E Toyota.
E același lucru.
DANS BALINEZ
Ben, ar trebui să facă doi pași în spate.
- Fac doar jumătate de pas. - Nu.
Cinda, nu-i momentul azi. E repetiția finală.
- Pauză zece minute. - Sau poate jumătate...
Îmi spui de ce dr. Frazier din Birmingham a scris două rețete cu Xeraphen?
E în regulă, n-au făcut profit. Pacientul a avut niște cupoane.
Nu te-ai prins, Nicole.
Pătrund pe piața noastră. Ne afectează.
- Trebuie s-o rezolvi. - Bine. De la început.
Pheeb!
- Mă înțelegi? - Scuzați, dră Drake!
Nu știu ce se întâmplă.
Cerule!
Înapoi!
E în regulă.
E în regulă, scumpo,
respiră...
Uită-te la mine, scumpo!
E în regulă. Așa. Vreți să faceți loc? Mulțumesc.
Așa, scumpo! Respiră!
A mai crescut cu trei milimetri de la ultima vizită.
Nu putem aștepta până în decembrie. Mai putem amâna două săptămâni.
N-aș mai aștepta.
Doamne, scumpo!
Trebuie să le înghiți, bine?
Trebuie să încerci să nu le vomiți.
- Nu-s angajata ta. - Nu vreau...
- Nu țipa la mine! - Încetează! Nu țip.
E în regulă.
Îmi pare rău.
Am economisit cât am putut. Am cam 235...
239.000 de dolari bani gheață.
Desigur. Cât e împrumutul?
E 450.000. Sper să pot împrumuta garantând cu acțiunile mele,
care valorează cam 15 milioane.
Și mai mult, începând din noiembrie.
Din păcate, industria farma e foarte volatilă.
Cât despre garantare,
în trei luni se pot întâmpla multe.
Îmi pare foarte rău.
În acel moment, tot ce puteam face
era să merg în genunchi la cel care avea bani gheață
și care ar fi acceptat o favoare ca să mă domine.
Apoi totul s-a schimbat.
E incredibil că nimeni nu s-a așteptat la asta.
Nici noi și, în mod sigur, nici medicii.
Eram precum curcanii care duc o viață fără griji.
În fiecare zi, ne bucuram de porția de porumb.
Și, cam după un an, a venit a treia zi de joi din noiembrie.
Ticălosule!
- Futu-i! - Îl ții minte pe Matt Elliston?
Azi ar fi murit de supradoză,
dacă nu l-ar fi găsit câinele în subsol!
Lăsați-mă în pace! Te dau în judecată.
- Dați-o afară! - Te dau în judecată.
- Dispari! - Lăsați-mă în pace!
Futu-i!
Nu-ți mai dau Vicodin. Ai pierdut numărătoarea.
Trebuie să-mi dați ceva.
Iisuse!
Ascunde-i!
Să încercăm ceva nou!
Îl pulverizezi sub limbă.
E pentru cancer.
Ai fost la control pentru alunița de pe obraz?
- Nu. - Mie îmi pare canceroasă.
Da.
Ai Lonafen?
- Nu. - Are Lonafen!
- Nu-l am la mine. - Are Lonafen!
Am bani gheață.
- Nu-l am la mine. - Te-am mai văzut pe aici.
Așteptați-l pe dr. Lydell!
Plecați de lângă mașină, vă rog!
- Mai vii? - Faceți loc!
- E rău. - O calamitate.
Va afecta trimestrul trei.
Nu putem evita asta, dar o putem compensa prin redefinirea dozării.
- Ce? - Așa e.
Nu merge cu rețete cu dozaj mic.
- Rețetele ieftine ne-au distrus. - Exact.
Marșăm pe titrare. Doze mai mari, comisioane mai mari.
Și pacienții lui Lydell?
- Trebuie să-i găsim. - Despre asta vorbesc.
Unde se duc? Cooptează-i pe medici...
Cei decedați, adică.
Nu-i vina noastră.
Nu. Avocații zic
că pacienții sunt deja dependenți de alte substanțe,
deci nu putem fi implicați.
- Trebuie să răspund. - Cine e?
- Fără telefoane! - Pe mâine!
Regândim mesajul conferinței. Ceva amuzant, ușurel.
Bine?
Da?
M-am prins că mai aveam 24 de ore până la falimentul firmei.
Nu mai aveam ce pierde.
Ești bine?
- Trebuie să-ți spun ceva. - Ce e?
- O știi pe Phoebe. - Desigur.
Nu e bine.
Are nevoie de operație.
Iar asigurarea nu o acoperă.
Am pus deoparte cât am putut, dar îmi mai trebuie 450.000.
Nu-ți cer un cadou.
- Poate vrei să-mi cumperi acțiunile. - Înainte să-ți intri în drepturi?
Sper că nu vrei să ne părăsești!
Nu.
Operația e luna viitoare, iar învestirea e în noiembrie.
- E o problemă. - Da, văd problema.
Iată care-i treaba!
Când mi-a murit soția, eram atât de amorțit de la șoc și durere,
încât n-am realizat că boala ei îmi oferise un mic dar,
o nouă percepție asupra timpului, un imbold creativ.
Folosește criza asta ca pe un imbold!
Vei fi uimită de ce vei putea face.
Poți începe prin a-i găsi pe pacienți.
Criză.
Imbold.
Fruntea sus!
Are nevoie de tine.
DECEDAT SUPRADOZĂ
Bună!
Bună, scumpo!
Mamă!
E în regulă.
E bine, scumpo!
Du-te la sora ta, bine?
Vreau să vă înapoiez...
Doamne!
Îmi pare rău, Camille!
N-ai făcut nimic rău.
Nu-i vina ta.
Nu ești un om rău.
Nu mă dau bătută.
Nu renunț la visurile mele.
Viața mea va fi importantă.
PROCURATURĂ SUA DISTRICTUL FLORIDA
- V-ar trebui un avocat. - E în regulă.
Vreau să știți...
că am ajutat la realizarea seminariilor.
La planul de mituire.
Am încercat să le legalizez.
Cine a mai fost implicat?
Eric Paley.
Pete Brenner.
Jack Neel.
Totul a pornit de la Jack. Pot depune mărturie.
E nevoie de mai mult...
pentru că iată cum va fi.
Neel va angaja avocați buni
care le vor spune juraților despre bătrânelul simpatic,
păcălit de escroaca Liza Drake.
Nu, eu am început de jos, ca reprezentant. El e miliardar cu doctorat.
Corect.
Dar, dacă nu vrei s-o pățești ca el, vrem dovezi care-l leagă de mituire.
Ce fel de dovezi?
Documente. Înregistrări vocale.
Nu pricepeți. Nu s-a atins de nimic
și n-a mai dat pe la birou.
Nu te poți apropia de el cu telefonul. Are un tip cu o baghetă...
SMS-uri, e-mailuri.
Ne aduci dovada implicării lui și facem înțelegerea.
Are telefon cu clapetă, nu trimite e-mailuri.
Felul în care lucram... Eu...
Noi trimiteam e-mailurile către director...
- Brenner. - Da.
El printa o copie, Jack făcea însemnări,
Brenner ne dădea rezumatul și distrugea originalul. Nu știu.
Ne poți aduce niște copii?
Vom cere să nu faci pușcărie.
Jack a avut dreptate.
Nimic nu te inspiră ca disperarea pură.
I-am scris lui Pete că i-am găsit pe pacienții lui Lydell
la alți 18 medici
și că îmi trebuie imediat un sfert de milion ca să-i cooptez.
I-am zis că vor abonamente la golf, plata taxelor universitare,
chestii pe care le decide Jack.
Iar Jack, fie binecuvântat, și-a pus amprenta peste tot.
ROLEX DE AUR - IEȘIRE ÎN ORAȘ - CINĂ
Iar Brenner, conform instrucțiunilor mele,
a adus documentul la ședința din acea seară.
Pentru acest Patton,
studentul slab,
Jack nu-i aprobă plata colegiului până nu e vrednic.
Mișto colanți!
E totul în regulă?
Da.
Du-te și aplaudă!
Știți cine sunt Dacă nu știți, eu sunt Brenner
Sunt campion La atras pacienți
Vorbim cu medicii Și înțeleg șpilul
Rețetele cu doze mici Nu-s deloc eficiente
Nimeni nu câștigă Și strică planul anual
Vrei comisioane întregi? Iată ce trebuie să încerci
Titrarea, da, vedeți câștigul prin doză
Titrarea ajunge la 600 de micrograme
Titrarea, da, vedeți câștigul prin doză
Cu 600 de micrograme crește comisionul
Crește!
- Crește! - Crește!
Ascultați! Avem o problemă!
Rețetele cu doză mică.
Doze mici!
Din seara asta,
dublăm comisionul pentru rețetele cu peste 600 de micrograme!
Comision triplu pentru 1.600 micrograme!
Despre asta vorbesc. Mă auziți?
Liza!
Unde te duci? Urmează discuțiile.
Phoebe e bolnavă și mă înlocuiește Nicole, bine?
- Bine. - Bine.
- Te pot ajuta? - E în regulă. Se va face bine.
Ne vedem mâine.
- Toate cele bune! - Mersi.
Doamne!
- Dă-mi-o! - Ce dracu'!
Nemernico!
Când te-au agățat?
Eu am mers la ei.
De ce ai făcut asta?
De ce, Liza? La dracu'!
Mai știi de unde te-am scos?
- Da. - Ți-am dat o șansă.
Ți-am oferit o viață, și-mi faci așa ceva?
Noi am ucis oameni.
Prostii!
I-am ucis,
iar acum premiezi doze și mai mari.
- Nu scriem noi rețetele! - Am ucis oameni!
Nu pricepi? Sau nu-ți pasă? Ce-i cu tine?
Ciudat cum a trebuit să-ți fie săltat barosanul
ca să ai o conștiință!
- Du-te dracului! - Ce ți-au oferit?
Precis ceva bun, dacă una lacomă toarnă înainte de a încasa.
- Nu mă cunoști. - Suntem la fel!
Suntem doi ticăloși egoiști. Doar că tu n-ai limite.
Nu-s deloc ca tine.
Sper să crăpi.
Pete, vom rezolva.
Trebuie să susții un anume adevăr.
Cum adică?
Ești implicat.
N-ai cum să eviți asta.
Dr. Neel va achita taxele juridice.
Îți vom obține cea mai avantajoasă înțelegere...
Și să-mi văd copilul după un geam de plexiglas?
Nici nu mă gândesc. Nu fac așa ceva.
Închisoarea nu intră în discuție, dar bunurile, casa și economiile tale
probabil se vor duce.
Te iubesc ca pe un fiu. Am grijă de tine.
Voi avea grijă ca tu și familia ta s-o duceți bine
pentru restul vieții.
Casa, mașinile...
facultatea pentru copil.
Ai încredere în mine!
Dacă declar că nu știai nimic?
E cel mai bine pentru toți.
Poliția! Deschideți ușa, dle!
Pete...
L-au găsit până și pe Eric Paley, în Argentina.
- Vrei să vorbești? - Da.
Dr. Neel nu avea habar de uneltire.
Îl găsise deja avocatul.
Dră Drake? Fiica dvs. e la reanimare.
Se simte bine?
Da. A trecut cu bine.
Bună, scumpo!
Mă auzi?
Și, în timp ce toți picau,
Neel a susținut același rahat și nimeni n-a putut dovedi că mințea.
AFACERI CU DURERE
A apărut pe coperta Forbes.
Când l-au întrebat despre acuzațiile aduse celor legați de firmă...
Implicarea mea?
Eram investitor.
Nu cunoșteam activitatea zilnică.
Am fost investitor pasiv.
Te rog să mă ierți!
Și mie îmi pare rău. Mă bucur să te văd.
- Bună, bunico! - Bună, scumpo!
Ce mai faci?
Sunt bine. Totul e grozav.
Mamă, când încercai să storci bani de la Jack Neel pentru seminarii...
- Chiar vrei să ne certăm din nou? - Nu.
Cum comunicai cu el, îl sunai?
Nu mi-a dat numărul lui.
Doar adresa de e-mail.
I-ai scris direct?
De câte ori?
De câteva ori.
Le-ai salvat?
„Să știi că, de exemplu,
Tina Murphy a primit 8.000 de dolari pentru dr. Jacob, iar eu doar 900.”
Bine. Mai departe.
„Andrea Welch, 22.000.
Nu se pricepe la nimic. Are nevoie de toți banii...”
Ți-a răspuns?
Mai jos!
DE LA: JACK NEEL SUBIECT: SALUTARE!
Mamă! Bine că ai fost atât de ușuratică!
Titlurile după arestarea lui Jack n-au fost măgulitoare.
Au vorbit despre Adrienne Jenkins,
fiică și pacientă cu Lonafen, de 22 de ani, decedată,
cu nivel toxic de fentanil în sânge.
Emma Kowalski, mamă.
Sam Walter, soț.
Pot să te întrerup?
Sigur, de ce?
Chiar tu ai zis că riscul de supradoză era sub 1%...
Conform studiului.
- Studiului? - Studiul Hartigan din Massachusetts.
Elliot Hartigan. Eu am publicat studiul.
Studiul a fost fals?
Studiul a fost corect.
La un grup de testare cu 200 de pacienți sub observație timp de doi ani,
doar unul a fost confirmat cu supradoză.
Ce au omis să spună
e că a fost administrat unor pacienți toleranți la opioide,
de medici responsabili,
care nu au fost plătiți să-i facă dependenți.
Nu doar atât.
Subiecții aveau cancer în stadiul patru.
Deci, până ca abuzul să devină o problemă,
majoritatea au decedat.
Pentru restul subiecților,
au concluzionat că riscul de supradoză și dependență
era incredibil de mare pentru că...
mă scuzați, dar fără vrăjeală,
e vorba de fentanil.
Am avut încredere în studiu.
Cel despre durerile cancerului.
I-ai mituit pe medici ca să prescrie Lonafen pentru dureri de cap.
Da.
Pe lângă amenzi și despăgubiri,
doctore Lydell, vă condamn la 40 de luni.
Șaisprezece luni.
Treizeci și șase de luni.
Șaizeci și șase de luni.
Am scris această declarație...
prin care voiam să spun cât de naivă am fost.
Atunci când mi-am informat șefii...
că situația nu părea în regulă...
mi-au zis că totul era legal,
iar eu i-am crezut și am continuat.
Trebuia să spun că n-am pregătire farmaceutică,
că n-am scris eu rețetele, că n-a fost vina mea.
Dar ar fi o minciună.
Am contribuit la asta.
Și știam că nu era bine.
Adevărul e că mi-am dorit banii.
Mi-am dorit respectul.
Atât de mult, încât nu mi-a păsat cum le obțineam.
Acum, viețile oamenilor au fost distruse.
Îmi pare rău?
Da.
Dar asta am făcut.
În numele guvernului, vreau să reamintesc rezultatul important al acestui caz.
Pentru prima dată, directori din industria farma
vor fi închiși pentru rolul lor în criza opioidelor
și n-am fi reușit fără cooperarea Lizei Drake.
Prin urmare, recomandăm să nu fie închisă
pentru a trimite un mesaj celor ca ea,
să ia atitudine și să facă ce e corect.
Apreciez recomandarea guvernului
și remușcările drei Drake, pe care le cred sincere.
Dar lăcomia dvs. a costat vieți.
Asta nu se șterge pentru că ați fost cooperantă.
Nu-mi face nicio plăcere,
dar vă condamn la închisoare.
Ridicați-vă!
Vă condamn la o perioadă de detenție
de un an și trei luni.
Da. Multă rușine.
Multă vinovăție.
Multe chestii pentru care vei da socoteală doar lui Dumnezeu.
Dar un lucru poate avea două semnificații.
Știți?
Știu mulți oameni care au trecut prin viață
fără a mișca un deget pentru cineva.
Da, le-am făcut rău oamenilor.
Da, am distrus vieți.
Dar le-am și oferit celor suferinzi,
cel mai bun medicament pentru dureri
din lume.
Serios? Încă mai crezi asta?
Vinzi ce ai în traistă.
DUPĂ 15 LUNI
Cred că tonifiantul pentru ochi
și cel pentru pori sunt o combinație bună.
- Pot să le încerc? - Pe mână?
Simțiți ce textură catifelată?
Tamponez ușor?
Vă dați și vă luminează fața.
Totul natural, produs manual de mama mea,
cea de acolo, în albastru.
Are 68 de ani. Vă vine să credeți?
- Vedeți, chiar dă rezultate! - N-aș fi crezut.
Probabil a făcut copii prin jumătate de Tampa, dar cum cânta!
Ați fost măritată de patru ori?
Aia a fost anulată.
Sună sexy.
Ryan, nu!
Mie îmi miroase a mort.
Dar stați să vedeți ceva!
- Asta... - Nicole?
- Mă duc să mănânc ceva. - Bine.
- Te ocupi tu? - Bine.
Pune mâna!
Nu mă gândesc la vechea viață.
Doar uneori...
când încerc să adorm seara.
Vreau un pahar de Cuervo.
- Imediat. - Mersi.
Am niște vise, dar nu-s chiar vise,
în care conduc compania.
Ne-am lăsat de escrocherii,
și oamenii mă consideră importantă.
Mă simt atât de bine, încât mă sperie.
Așa că mă trezesc și aprind lumina.
DEALERI DE DURERE
Fondatorul companiei farmaceutice condamnat pentru orchestrarea
unui plan de mituire legat de opioide
își primește sentința.
John Kapoor, fondatorul companiei, va fi închis pentru cinci ani și jumătate.
Procurorii speră
să trimită un mesaj clar industriei.
Din pură lăcomie,
directorii de la Insys, de la Kapoor în jos,
i-au mituit pe medici pentru a prescrie medicamentul care dă dependență
celor care nu aveau nevoie de el.
El a fondat Insys și se alătură altor directori
care sunt condamnați și judecați până azi.
Subtitrarea: Daniel Andriev