Dobré ráno.
Dnes, v utorok 23. júna o 9:00 je 11 °C
a tu je naša hlavná správa.
Tragédia v Knoxville.
Pred dvoma dňami, v nedeľu 21. júna ráno,
do areálu baptistickej univerzity vošiel osamotený strelec
s puškou v ruke.
Vyliezol na hodinovú vežu a začal strieľať na ľudí pod sebou.
Bolo hlásených 13 mŕtvych a 26 osôb v kritickom stave.
Prezident Reagan s manželkou poobede prišli do Knoxvillu,
aby utešili smútiace rodiny mŕtvych.
Polícia identitu strelca nezverejnila,
no podľa anonymného zdroja je podozrivým vo väzbe
17-ročný chlapec.
Situáciu v Knoxville ďalej sledujeme...
PEKELNÝ STROJ
JUŽNÁ KALIFORNIA O 25 rokov
Bruce Cogburn, P.O. Box 1544, Almas Perdidas, CA
VAŠA POMOC
S POZDRAVOM
Mám odkaz pre Williama DuKenta.
Pán DuKent. Hm...
Tu je Bruce Cogburn.
Volám vám na základe vašich listov.
Neviem, ako ste ma našli.
Možno máte môj P.O. Box od bývalej agentky alebo tak.
Ak áno, tá informácia nemala byť verejná.
Napriek tomu sa však podľa vašich listov zdá, pán DuKent,
že o mne viete veľa.
Preto predpokladám,
že viete, aký mám postoj k rozhovorom o svojej práci.
Nikdy nedávam rozhovory.
A ani nebudem.
V každom prípade...
vám držím palce s knihou.
Prázdna strana môže byť niekedy desivá,
takže veľa šťastia.
PEKELNÝ STROJ COGBURN
VÁŽENÝ PÁN COGBURN,
PRVÁ KAPITOLA
Pán DuKent, tu je znovu Bruce Cogburn.
Vždy, keď vám volám,
musím ísť vyše 20 kilometrov k búdke.
Myslím, že som veľmi zdvorilý, pokiaľ ide o vašu knihu a to,
že vám s ňou nechcem pomáhať,
ale zrejme sa nevyjadrujem jasne. Takže choďte do riti.
Vaše listy sú nevyžiadané a obťažujú ma,
takže s nimi prestaňte.
Medzitým si zruším P.O. Box,
takže si ušetrite námahu.
A ešte jedna vec.
Pýtate sa ma, prečo som nenapísal druhú knihu.
Dôvodom je 21. jún 1981. Knoxville. Ale to vy viete.
SÚKROMNÝ POZEMOK VSTUP ZAKÁZANÝ
Doriti.
Gratulujeme k miliónu predaných výtlačkov!
KNIHA ROKA 1981
Pred pár dňami mi k dverám doručili balíček.
Škatuľu atramentových pások do presne toho písacieho stroja,
na akom som napísal svoju knihu.
Musím priznať, že niektoré reči o mne sú pravdivé.
Napríklad, ak niekoho nájdem na svojom pozemku,
bez váhania ho zastrelím.
Nie je to vyhrážka.
Je to fakt.
Držte sa odo mňa aj od môjho domu
a prestaňte skúšať, či to myslím vážne.
Boh žehnaj Amerike.
Vezmem si aj dve tie malé fľašky, vďaka.
Áno.
TACO PREDANÝ
KiKO PREDANÝ
Saul, čo?
Podľa židovskej Biblie bol Saul prvý kráľ Izraela.
Určite si to nevedel.
Počas bitky s Filištíncami
sa vrhol na vlastný meč, aby nepadol do zajatia.
Podľa mňa parádny odchod.
Saul. Saul!
Ste Bruce Cogburn?
Možno. Od koho je ten list?
Od Williama DuKenta?
Čo ak ho nechcem?
Môžete sa zastaviť v kancelárii a vyplniť formuláre.
- No žiadne tu nemám... - Dáte ho do suda?
Všetky ich tam dajte.
- Všetky? - Prídu ďalšie.
KURIÉRI RAPIDO EXPRESS
- Bruce? Si to ty? - Jerry?
- Koľko času prešlo? - S kým si hovorila?
- Prosím? - Kto ešte vie, kde žijem?
- O čom to hovoríš? - Tvoj účtovník, sekretárka...
Viem o tebe len ja, Bruce, jasné?
Ako sme sa dohodli.
- Je všetko v poriadku? - Áno.
- Paráda. - Dobre, fajn.
Viem, čo mi odpovieš, ale vypočuj ma.
Vydavatelia chcú nové vydanie. Špeciálnu výročnú edíciu.
Chceli by, aby si napísal predslov.
Len pár slov.
Aby si svetu pripomenul, že existuješ.
Koľko slov? Do knihy. Koľko treba?
Pár strán.
Porozmýšľam o tom.
Zrejme ste
najdotieravejšia osoba, ktorú som ani nikdy nestretol.
Deväťdesiat listov písaných rukou... V týchto časoch
je to veľká vec.
No musíte prestať.
Kedysi som bol dôležitý, no kope ľudí sa preto zrejme zdá,
že by som mal stelesňovať ich konkrétnu predstavu o tom,
ako má vyzerať hrdina. Lenže, pán DuKent?
Moje názory...
patria mne.
Jasné? Preto navrhujem, aby ste išli von...
objavovali na vlastnej koži a verili vlastným zmyslom,
lebo ja nie som niečia poondiata inšpirácia.
Niečia poondiata múza.
Doriti.
Čo by podľa vás...
mohlo byť...
najvýraznejšou charakteristikou ľudstva?
A. jazyk, B. výroba nástrojov
alebo C. poslušnosť?
Podľa mňa by to mohla byť poslušnosť.
Sme poondiate spoločenské zvieratá, nie?
Vyvíjame sa, aby sme sa znášali
a súhlasili s ostatnými, aspoň zväčša.
Sme však jediné poondiate tvory, ktoré sú arogantné,
keď ide o našu poslušnosť. Nesúhlasíte?
Toto je niečo pre vás. Na podporu plochozemcov.
Spoločnosť pre plochú Zem. Len tak bez rozmýšľania.
Dôkazy možno nasvedčujú tomu, že Zem je guľatá.
Ale... Ale! To neznamená, že je to pravda. Nemyslíte?
Keď sa zamyslíte, väčšina ľudí
videla guľatú Zem len na fotografii.
Áno? Pre vás, pre mňa je Zem každý deň plochá.
Plochá.
Vlastne trochu kopcovitá.
Mal by som zastupovať Spoločnosť pre kopcovitú Zem.
Plochozemci podľa mňa nezašli dosť ďaleko.
Očividne je plochá,
guľatá a kopcovitá
a má aj všetky ostatné tvary.
Tu je Bruce Cogburn. Opäť volám kvôli poslednému hovoru.
Musíte mi prestať... Musíte mi prestať písať, jasné?
Dobré ráno.
V meste sú stretnutia,
na ktoré vás môžem nasmerovať, ak chcete.
Nie? Dobre.
Dobre.
Nie som povinná odviezť vás domov, jasné?
Môžeme ísť na stanicu a vybaviť to.
- Z čoho by ma obvinili? - Verejná opitosť.
- Bol som v búdke. - Na verejnom pozemku.
Už som vaše meno niekde počula, pán Cogburn.
Ste slávny?
Napísali ste Pekelný stroj.
Pamätám si zo strednej, že ho stiahli z predaja.
Kvôli Knoxvillu.
Ste to vy? Cogburn.
V mojom aute.
To je super.
Nezvalil Manson svoje vraždy na Rolling Stones?
- Beatles. - Prosím?
Neboli to Stones, ale Beatles.
Jasné. „Helter Skelter“.
Poondiaty blázon. Ten chlap je poondiaty blázon.
Blázon vždy hľadá výhovorku, aby mohol byť blázon.
Či už je to pieseň, hovoriaci pes.
Kniha.
Máte rád preteky áut?
- Ani nie. - Ani ja.
Môj brat? Miluje ich.
Pred desiatimi rokmi robil orezávača pneumatík tímu pri Carson City.
Volali ho Zaklínač prachu,
lebo len pozrel na trať
a presne vedel, čo s gumami robiť.
V posledných pretekoch sezóny ide o body do pohára
a trať je veľmi blatistá.
Autá sa šmýkajú kade-tade a môj brat zavolá jazdca,
aby mu vymenil gumy.
Možno po desiatke kôl zadná pneumatika vybuchne.
Jazdec stratí kontrolu.
Narazí do auta a to zasa do ďalšieho.
Odrazu sú štyria jazdci mŕtvi.
Nasleduje vyšetrovanie
a zistí sa, že pneumatike nič nebolo.
Skrátka vybuchla.
Na pretekoch sa to stáva.
- Čo bolo s vaším bratom? - Už nejazdí.
Pár rokov chodil z odvykačky na odvykačku.
Teraz je nočný vedúci v obchode.
Je to škoda, lebo preteky miloval.
Kto... som?
Kto vlastne som?
Túto otázku musí každá hlavná postava zodpovedať
do konca príbehu.
Ak váš hrdina nedospeje
k akémusi katarznému uvedomeniu si toho, kým je
alebo v čo verí, do poslednej stránky,
potom vám musím povedať, dámy a páni,
že ste čitateľa sklamali.
PEKELNÝ STROJ Predslov B. Cogburna
Keď som začal knihu písať...
Čo ak nemám čo povedať?
Potom nehľadáš dosť hlboko.
Hľadaj hlboko.
Cesta, ktorú budujete pre svoje postavy,
by nemala byť dláždená a ľahká.
Lebo hľadanie seba samého...
také nie je.
Keď ide o ospravedlnenie, neviem sa rozhodnúť.
Na jednej strane treba v živote pozerať dopredu,
neplakať nad rozliatym mliekom.
Na druhej však priznanie vlastných chýb
určitým spôsobom posilňuje charakter.
Preto ma mrzí, že som sa vám vyhrážal smrťou.
Výslovne som to nepovedal,
ale jednoznačne som to naznačil.
Preto
by som vám chcel ako prejav ľútosti venovať dar.
Reklamný text k vašej knihe.
Citujem.
„William DuKent je neskutočne otravný.
Ale má poriadnu guráž,
čo o zvyšku sveta povedať nemožno.
Bruce Cogburn.“ Koniec citátu.
A veselé Vianoce, ak v také veci veríte.
Ak máte chuť šoférovať,
neďaleko je malá kaviareň Casa Segura.
Hneď pri ceste 62.
Ak tam v piatok ráno budete,
trebárs o jedenástej, možno tam budem aj ja.
Dobre.
Ak chcete odkaz uložiť, stlačte jednotku.
Odkaz bol uložený.
- Dolejem vám? - Áno, vďaka.
Veľa šťastia pri písaní. Bruce Cogburn
P. S. Nieže ju predáte na eBayi!
Tak tu si.
Prepáč, že meškám.
Nebudem vám klamať.
Mal som v úmysle neprísť.
No prišiel ten deň a mne napadlo:
„Doriti, rovno to vybavím.“
Preto ma prekvapilo, keď ste neprišli vy.
Za posledný týždeň som nedostal žiadny list.
Som rád, že ste to pochopili.
Je čas otravovať ďalšiu obeť, nie?
A text k svojej knihe si môžete nechať.
Zaslúžili ste si ho.
Toto je asi zbohom, pán DuKent.
Zbohom.
Ako vravím, vyzdvihujeme a doručujeme v rovnaký deň.
Do večera treba balík v San Diegu...
- Zvládneme to. - Takže balíky vyzdvihujete?
Zákazníkom to viac vyhovuje.
Potrebujem vedieť, odkiaľ je táto obálka.
Už ste naše služby využili. Čo vravíte?
Ste neúnavní.
Áno? Aká je adresa na vrátenie?
Aspen v Colorade.
Aspen v Colorade? Tak ďaleko určite nechodíme.
Niekde ju isto vyzdvihli.
Tak to zvyčajne funguje, pane.
Musíte mať nejakú adresu.
Pri všetkej úcte,
súkromie klientov dôsledne chránime.
Politika spoločnosti, iste chápete.
Chápem.
No adresu potrebujem.
Nič tu nevidím.
- Žiadne vyzdvihnutie, doručenie, nič. - To musí byť chyba.
Odkiaľ ju máte?
Od vášho vodiča. Mám ich doma 100.
- Doručil ju náš vodič? - Áno, v červenom aute.
Ako som vám vravel...
naši vodiči majú iba takéto autá.
Celý čas? Poondiaty bastard! Bez pozvania!
Poondiate auto!
Pán Cogburn?
Ste v poriadku?
- Všimli ste si poznávacie značky? - Nie.
Viete, coloradská, nevadská či texaská sa líšia.
Nevidel som ich.
Bol veľký? Chudý? Nízky? Vysoký?
- Neviem. - No tak.
- Niečo musíte vedieť. - Nič, dobre?
Dobre som sa naňho nepozrel...
Takéto sračky dnes nepotrebujem. Mám totiž voľno.
Zájdite na stanicu...
Tuším mal dlhé vlasy.
Myslím, že takej... myšacej farby.
A listy? Čo sa tam píše?
Nič. Chce byť spisovateľ.
Sú to skôr listy od fanúšika než vyhrážanie sa smrťou?
Bol v mojom dome.
A čo ten chlap, ktorý čítal vašu knihu?
- Strelec z Knoxvillu. - On nie.
Ste si tým istý?
Hnije v prísne stráženom väzení
v Novom Mexiku už dlho, takže nie.
- Môžeme ísť domov? - Áno.
Zájdem na stanicu a pozriem sa na tú adresu.
Pôjdem aj do pár motelov, či sa tam neubytoval niekto
- na červenom aute. - Dobre.
Môžem sa niečo spýtať?
Existuje niekto, kto si s vami môže vybavovať účty?
Nie.
Tak dobre, ideme.
Volajte, ak sa niečo zmení.
POLÍCIA LAURA HIGGINSOVÁ
Netrápte sa.
Dáme si zmrzlinu?
Nie, dáme si rybu, neuvarenú.
- Surovú rybu. - Fuj, nie, chcem zmrzlinu.
Pre vaše vyhľadávanie sa nenašli žiadne dokumenty.
Podozrenie z podpaľačstva pri požiari domu v Aspene
Podľa požiarneho inšpektora sú dôkazy,
že tento predmestský dom v Aspene niekto úmyselne zapálil.
Podľa susedov je dom desaťročia opustený,
no zlo, ako ho volajú, ktoré tam žilo,
bolo kedysi stredobodom celonárodnej tragédie.
V júni 1981 17-ročný Dwight Tufford
opustil Aspen a 23 hodín šoféroval do Knoxvillu v Tennessee.
Keď dorazil, spáchal nemysliteľné.
Zabil 13 ľudí a takmer dva tucty zranil
v priebehu pár minút.
Z veže uprostred areálu
Tufford zamieril na dav pod ním vysokovýkonnou puškou.
Na súde Tufford tvrdil sudcovi, že je nevinný,
a svedčil, že mal vymytý mozog a vraždy spáchal,
keď si prečítal kontroverzný román Pekelný st...
Si poondiaty zbabelec. Počuješ? Zbabelec.
Viem, ako vyzeráš, DuKent.
A ak ťa nájdem, zabijem ťa.
Rozumieš? Zabijem ťa!
Doriti!
Hej. Saul?
Čo to je, doriti?
Máte jeden nový odkaz.
Ak si chcete vypočuť odkazy, stlačte jednotku.
Si poondiaty zbabelec. Počuješ? Zbabelec.
Viem, ako vyzeráš, DuKent.
A ak ťa nájdem, zabijem ťa.
Rozumieš? Zabijem ťa!
Ak chcete odkaz uložiť, stlačte jednotku.
Pekelný stroj
Ak chcete odkaz uložiť, stlačte jednotku.
Veľa šťastia pri písaní. Bruce Cogburn
P. S. Nieže ju predáte na eBayi!
Odkaz bol uložený.
Je to model streľby.
- Knoxville. - Áno.
To je ono. Čo teraz urobíte?
Nič také. V podstate sme tu neoprávnene.
- Neoprávnene? Strčte sa. - Pokoj, som na vašej strane.
Čo je na tej páske?
Neviem.
VÝSLUCH, 21. JÚN 1981
Máme potvrdenie o platbe
za pušku kreditkou na vaše meno.
Desiatky svedkov vás videli na mieste činu.
Neurobil som to.
Čo ste neurobili, pán Tufford?
Tie činy som nespáchal.
Dwight.
Môžem vás tak volať?
Počúvajte. Nepomôžeme vám, ak vy nepomôžete nám, jasné?
Puška, ktorú sme našli vo vašom aute. Je vaša?
Áno.
Vyšli ste s tou puškou na zvonovú vežu?
Áno.
Viem, že toto nebude ľahké,
ale musíte to povedať, dobre?
Ja...
Nemal som na výber.
Musel byť potrestaný.
Kto, Dwight?
Boh.
Viete, preňho sme len rad domina.
A keď vy alebo ja spadneme, už preňho nemáme význam.
Preto sme smrteľní, viete?
Aby z nás zostal len prach.
Zmizli sme.
Ale ak nájdeme kocky, ktoré zatiaľ nespadli,
možno máme šancu to zastaviť.
- Zastaviť čo? - Jeho plán.
Ráno som nikoho nezabil.
Len som Bohu ukradol pár kociek domina.
A ak som mal šťastie, možno ešte stáli.
Ste veriaci?
- Člen nejakej sekty? - Nie.
Kde ste teda takýto nápad vzali?
V Pekelnom stroji.
Prečítajte si ho.
Všetci by mali.
Potom pochopíte, akí sme preňho všetci bezvýznamní.
Už sa ťa nebojím.
Počuješ ma?
Už to nezastavíš, ty chorá sviňa!
- Sadnite si. - Poznám zmysel svojho života!
Sadnite si.
Poznám zmysel svojho života!
Idem si zapáliť.
Poviete mi, o čom je tá vaša kniha?
O kňazovi, ktorý nájde Boha.
- Metaforicky alebo... - Nie, naozaj.
O čom hovoria?
Kňaz chce vedieť,
aký zmysel má jeho život, a Boh... mu to povie.
Vysvetlí mu, že keď mal 12 rokov, prinútil ho prejsť cez cestu, aby...
spomalil auto.
Kto bol v tom aute?
To nie je podstatné. Skrátka ho potreboval spomaliť.
To je všetko?
Áno, to je všetko.
A kňaz sa potom na konci pomstí.
Komu, Bohu?
Všetkým.
- Idem domov. - Je tu ešte niečo.
Chcem vám to ukázať.
Vždy, keď vám volám,
musím ísť vyše 20 km k búdke.
Nemusím to počúvať, pamätám si to.
Nepotrebujete počuť seba.
Hovor bude nahratý a monitorovaný.
- Máte hovor na účet volaného od... - Dwighta Tufforda.
...väzňa vo federálnom väzení v Novom Mexiku.
Ak hovor prijímate, stlačte jednotku.
Odkaz bol uložený. Ďalší odkaz.
Hovor bude nahratý a monitorovaný.
- Máte hovor na účet volaného od... - Elijah?
Si tu?
Si v poriadku?
- Higginsová. - Tu je Bruce.
Počúvajte.
Nemáte známych vo väzení s najvyššou ostrahou v Novom Mexiku?
Poznám tam pár dozorcov. Prečo?
Asi potrebujem láskavosť.
NÁVŠTEVA Richard Smith
Máte desať minút.
Nefajčím.
Poznám vás?
Nie.
Nevyzeráte ako Smith.
Osobne by som si vybral O'Haru alebo Campbella, ale...
Sme v slobodnej krajine, že?
Ste spisovateľ?
Prečo sa to pýtate?
Prichádzajú sem buď spisovatelia alebo cvokári.
Nie som ani jedno.
Dobre.
To je dobrý začiatok.
Kto teda, doriti, ste?
Nikto dôležitý.
Chcem sa porozprávať.
Dobre.
O DuKentovi.
- Ste policajt? - Nie.
Hej, chlapci? Poznáte pravidlá.
Ak je poliš, musím tu mať právnika.
Nie som policajt.
No viem, že nedávno ste s DuKentom hovorili.
Poker vám veľmi nejde, čo?
Tá otázka hneď na úvod.
Príliš špecifická.
Nezostala žiadna sivá zóna.
Keby ste „hovorili“ nahradili slovom „komunikovali“,
nevedel by som, čo viete, viete?
Ale povedali ste „hovorili“, čo mi prezrádza...
že viete hovno.
Ak sa neviete hrať so slovami,
ony sa budú hrať s vami.
Čo s DuKentom chcete?
Odpoviem, keď mi poviete, čo od vás chcel.
- Môj názor. - Váš názor na čo?
Na knihu. Pekelný stroj. Čítali ste ju?
- Nie. - Dobre. Ani ju nečítajte.
Zblbne vás.
Správna kombinácia slov prinúti človeka...
urobiť takmer všetko.
Päť minút.
Poznáte číselné stanice?
Počas studenej vojny existovalo krátkovlnné rozhlasové vysielanie,
pri ktorom sa odovzdávali zašifrované správy.
Zvyčajne ženský hlas vykladal v nemčine čísla a tak.
Verejnosti to znelo ako kopa nezmyslov,
ale v skutočnosti to bola zložitá šifra.
Krásne na tom je, že namiesto písmena X na okne
alebo skrytého mikrofilmu v dutom zube
mali tí zmrdi drzosť vysielať supertajné informácie
len tak do vzduchu pre celý svet.
Tvrdíte, že v knihe je skrytá správa?
Niečo také.
- A aká? - Veď ste ju nečítali, nie?
To by bolo, ako keby som slepému opisoval tyrkysovú.
- Takže ja som teraz slepý? - Všetci ste.
Čudné. Myslel som, že sme domino.
- Skončili sme. - Počkajte.
Je ľahké sedieť na opačnej strane sveta a súdiť ma, však?
- Prečo DuKent chcel váš názor? - Spýtajte sa jeho.
- Dozorca. - Prosím, povedzte mi to.
Chcel vedieť, či som v knihe videl to čo on.
Nakoniec sa však ukázalo, že je poondiaty klamár ako všetci ostatní.
Prečo? O čom klamal?
Tvrdil mi, že ak budem k nemu úprimný,
- ukáže sa tu. - Kto? DuKent?
Nie. Tá sviňa, čo ma sem dostala.
Bruce Cogburn.
Je nám ľúto. Váš hovor nemožno uskutočniť.
Overte číslo a vytočte znova.
Je nám ľúto. Váš hovor nemožno uskutočniť.
Overte číslo a vytočte znova.
Je nám ľúto. Váš hovor nemožno uskutočniť.
Overte číslo a vytočte znova.
Je nám ľúto. Váš hovor nemožno uskutočniť.
ZAVOLAJ MI! JERRY!
- Bruce. - Jerry.
Neviem, čo ti povedali a s kým si hovorila...
Prišiel nám rukopis. Je úžasný.
- Čože? - Anonymne? Ale no tak.
Nikto nepíše ako ty.
Neviem, ako to urobíme s touto témou aj so všetkým.
Dáva úplný zmysel, prečo si prišiel s anonymitou.
O čom hovoríš?
Tvoj hrdina sa ti veľmi podobá.
Ale poviem ti, William DuKent je neuveriteľný.
- Čo si povedala? - William DuKent. Hovorím to správne?
Kedy pošleš zvyšok rukopisu?
- Pošli mi ho! - Čože?
O čom hovoríš, Bruce?
Pošli mi ten poondiaty rukopis!
DOKONALÁ TLAČ FAXY
PRVÁ KAPITOLA
...stará opustená benzínka.
...telefónna búdka.
Vytočí
a čaká na
PÍPNUTIE!
„Volám vám na základe vašich listov.
Neviem, ako ste ma našli.
Možno máte môj P.O. Box od bývalej agentky alebo tak.“
„Saul. Podľa židovskej Biblie bol Saul prvý kráľ Izraela.
Určite si to nevedel.“
„Vaše listy sú nevyžiadané a obťažujú ma,
takže s nimi prestaňte. Počujete?“
„Lebo ja nie som niečia poondiata inšpirácia.
Niečia poondiata múza.“
„Už som vaše meno niekde počula. Ste slávny?“
- „Kto ste?“ - „Nikto dôležitý.“
- „Ste ten spisovateľ.“ - „21. jún 1981.
- Knoxville.“ - „Zblbne vás.“
„Blázon vždy hľadá výhovorku.“
„Musel byť potrestaný.“
- „Kto?“ - „Boh.“
„O kňazovi, ktorý nájde Boha.“
- „Metaforicky?“ - „Nie, naozaj.“
„Správna kombinácia slov prinúti človeka...“
- „Sme len rad domina.“ - „...urobiť takmer všetko.“
„Tvrdíte, že v knihe je skrytá správa?“
„Poondiaty blázon. Ten chlap...“
„Nemusím to počúvať, pamätám si to.“
„Len prach. Zmizli sme.“
- „Niečo si musíte pamätať.“ - „Viete hovno.“
- „Prestaňte mi písať.“ - „Čo sa tam píše?“
- „Nič.“ - „Ak sa neviete...
hrať so slovami...“
„Ak ťa nájdem...“
- „...ony sa budú hrať s vami.“ - „Rozumieš?“
- „Zabijem ťa!“ - Pán Cogburn?
Toto vám prišlo.
Len tak ďalej, Bruce, ide ti to skvele! William DuKent
„Prišiel nám rukopis. Je úžasný.“
„Anonymne? Ale no tak.
Nikto nepíše ako ty.“
Viem, kde sme, pán DuKent. Presne viem, kde sme.
Na konci druhého dejstva.
Hrdina je na hranici možností.
Spochybňuje svoju dôležitosť, zdravý rozum. Všetko.
Vie, že cesta, ktorá je za ním, bledne v porovnaní s tým, čo ho čaká.
A v tejto chvíli, pán DuKent, sa treba rozhodnúť.
Bude pokračovať alebo zastane a vráti sa?
No toto rozhodnutie môže urobiť len on.
A to ste posrali, pán DuKent.
Lebo váš hrdina si teraz príbeh príliš uvedomuje
a navyše je to spisovateľ.
Vie, čo musí mať dobrý príbeh
aj ako ho sabotovať.
Čo je najväčší hriech, aký autor môže spáchať?
Viete?
Byť nudný.
A presne to vám teraz dám,
vy sprostá prašivá sviňa.
Dlhý, natiahnutý, jednotvárny a nudný záver.
Lebo na výborné druhé dejstvo každý kašle,
keď váš záver stojí za hovno.
Súhlasíte?
Bezpochyby.
BRUCE COGBURN ZA KNIHU PEKELNÝ STROJ
Kto je tam?
Federálni maršali, pán Cogburn.
Už sme prešli na federálov?
Môžete vyjsť von?
Asi máte vytlačený nejaký presvedčivý preukaz.
Všetko v poriadku?
A u vás?
Boli ste nedávno v Novom Mexiku?
Neviem, povedzte mi.
Poviete nám dôvod?
Bol som na návšteve.
Dwighta Tufforda?
To nie je zločin, nie?
To nie, ale vydávanie sa za Richarda Smitha
pri vstupe už áno.
Odkiaľ to máte?
Vieme, že vy dvaja máte históriu.
Chceme len zistiť, prečo ste za ním išli práve teraz.
Aby som to uzavrel.
Kontaktoval vás Dwight za posledných 24 hodín?
Nie. Prečo by mal?
Videli ste dnes telku?
Nemám telku, nie som taký človek.
Prečo?
Pátranie FBI po Tuffordovi
sa sústreďuje na oblasť Los Alamos v Novom Mexiku.
Napriek väzeniu s najvyššou ostrahou
sa Tuffordovi minulú noc podarilo ujsť dozorcom, čo vyvolalo paniku.
V roku 1981 Tufford vošiel
do areálu Knoxvillskej baptistickej univerzity s puškou.
Namieril zbraň na dav pod sebou
a strieľal do ľudí.
Zabil 13 študentov a učiteľov.
Išlo o najsmrtiacejšiu streľbu
v dejinách Tennessee.
Svedok to opísal ako davový chaos.
MIMORIADNE SPRÁVY OBETE KNOXVILLU
Nik nevedel, odkiaľ sa guľky berú a kam utekať.
Ingrid Davisonová
Lisa Rogersová
S POZDRAVOM WILLIAM DuKENT
Ale to bol po vydaní aj Orwellov román 1984 či Joyceov Ulysses.
Jediným zločinom pána Cogburna je, že napísal tú knihu.
- Začína sa to teda úmyslom autora? - To možno povedať.
A aký je úmysel za Pekelným strojom?
Na to môže zrejme odpovedať iba pán Cogburn.
Netrápte sa, pán Cogburn.
Dáme si zmrzlinu?
Nie, dáme si rybu, neuvarenú.
- Surovú rybu. - Fuj, nie, chcem zmrzlinu.
Päť minút a javisko je vaše.
Šou je zajtra o siedmej,
budete mať čas pripraviť sa.
Dobre, jasné.
Pred rokom nechcela spievať ani v aute.
Je to vaša dcéra?
Áno.
Minulý týždeň mala prvú rolu v telke.
Nič extra.
Komparz v skrytej kamere, ale bavilo ju to.
- V akom programe? - To vám nepovedia.
Hrala sa v parku alebo niečo také.
Vedúca kastingu bola skvelá.
Skvele jej to išlo s deťmi.
Máte deti? Vezmite ich tam.
Bishop a Rook. Sú úžasní.
- Skvelí. - Bishop a Rook?
Áno, s deťmi jej to ide.
Neviem sa dočkať jej ďalšej úlohy.
KASTING BISHOP + ROOK
CAVALO DE MADEIRA DOBRÉ JEDLO
Máte rezerváciu?
Pane? Niečo ste zabudli.
Ani sa nepohnite.
Dám si ešte vodku s tonikom.
A môj spoločník si dá whisky, či nie?
Vstávajte. Tu nezostaneme.
Podľa mňa áno. Myslíte,
že ma presvedčí revolver?
Tak ho vyskúšajte.
Asi vám to veľmi nepôjde,
keďže sme vybrali náboje.
- Blbosť. - Zistíte to len jedným spôsobom.
Dobre. Myslím, že to vyriešime tu.
Sadnete si?
Čo chcete?
Od vás? Nič.
Kto teda ste?
Mladý pár sa chce vziať, nájde si plánovača svadieb.
Chcete hostiť nóbl večierok, najmete si kuchára.
Ak chcete niekomu otočiť svet hore nohami,
najmete si mňa.
- To podľa vás robíte? - To som urobila.
Dôkazom je, že sedíte oproti mne. Vďaka.
Sedím tu, lebo som našiel vašu falošnú dcéru.
Ste chorá. Takto ohrozíte dieťa.
Ohrozím? Trochu dramatické, nemyslíte?
Anjelik išiel domov s 300 dolármi.
Musela len pár hodín hrať inú osobu.
Nerobíte to posledných 25 rokov aj vy?
Viete, rozdiel medzi vami a mnou je,
že ja viem, kto som.
Som klamárka. A som v tom fakt dobrá.
Môžem byť, čo len chcete. Človek, spoločnosť, scenár.
Cieľ je zvyčajne politik či riaditeľ.
Vždy sú nudní a zabudnuteľní.
A tým sa od nich líšite.
- Nie som nudný? - Nie, ste veľmi nudný.
No nie ste zabudnuteľný. Preto som túto zákazku vzala.
Lebo dejiny si vás zapamätajú, Bruce.
A to ma vážne hnevá.
Obliekate sa ako Sam Shepard,
pijete ako Capote a žijete ako Thompson,
aby svet videl umeleckého génia,
no vy a ja vieme, že neexistuje.
- Nie ste záhadný. - Sklapnite.
Mali ste šťastie.
Postavili ste slonovinovú vežu lží.
- Zavrite hubu. - A ja sa postarám, aby ste v nej zhoreli.
Lebo Achillovou pätou priemerných mužov je pýcha.
Netárajte o pýche. Preto tu nie som.
Jasné, prepáčte. Moja chyba. Takže...
Dievča, čo som ľahkovážne ohrozila.
Čo ak som, celkom hypoteticky,
chcela, aby ste našli to dievča,
jeho matku, moju kanceláriu, účtenky, všetko?
To by ste boli poondiaty génius.
- A podľa mňa nie ste. - Nie.
Asi nie.
Pane?
Niečo ste zabudli.
Pane? Niečo ste zabudli.
Počkajte.
Asi vám to veľmi nepôjde,
keďže sme vybrali náboje.
- Blbosť. - Zistíte to len jedným spôsobom.
Počkajte.
Počujte, neviem...
- Kto ste? - Nikto dôležitý.
Som len posol.
Kto teda posiela tie mizerné správy?
Nebojte sa, Bruce. Čoskoro ho stretnete.
Si v poriadku?
Ak chceš, v chladničke je steak.
Poď.
Saul?
Saul! Hej! Saul!
Saul!
Doriti.
Saul!
Haló?
Bruce?
Tvoj pes má poriadnu guráž.
Vylezieš a pohovoríme si?
Nie?
Dobre.
Máš parádnu zbraň, Bruce.
Keby som takú mal v ten deň...
dostal by som ich viac než 13, to ti poviem.
Ako strieľanie rýb v sude.
Zabiť prvých osem bolo jednoduché.
Len tam stáli.
Bez emócií.
Zmätení.
Akoby to nevedeli pochopiť.
Lebo šialenstvo sa nedá pochopiť,
no nie, Bruce?
Nie, nedá.
No zabil si 13, nie 8.
Z čoho boli vinní ostatní?
Asi z toho, že bežali rovno.
Kiežby sme sa ty a ja stretli za iných okolností.
Mám k tvojej knihe kopu otázok.
Neboj sa, Bruce.
Nenechám ťa zomrieť, na to si dám pozor.
Vieš,
tvoja kniha ma stála 20 rokov môjho poondiateho života.
A teraz potrebujem odpovede.
Hodné osemsto strán. A nie je nič, naozaj nič,
čo nie som ochotný urobiť.
„Tam idú. Jeden za druhým, dvojica za dvojicou,
dlhý rad,
ktorý sa plazí po chodníku.
Stavbári. Doktori.
Farmári. Inštalatéri. Zlodeji. Všetci vstupujú do božieho domu ako mravce
loziace po piknikovej deke.“
So slovami to veru vieš, Bruce.
„Potom kňazovi napadlo...
že by sa mohli pridať k nemu na tráve.
Tí, ktorí chcú byť na slnku, môžu, ktorí nie, nemusia.
Môžem im povedať pravdu.
Že je 35 stupňov.
Nič iné s istotou neviem.
Zvyšok závisí od interpretácie.“
Tá kniha...
Čo vlastne znamená?
Prosím.
Rád by som ti odpovedal.
Ale pravda je...
že som ju nenapísal.
PEKELNÝ STROJ Predslov B. Cogburn
Keď som začal knihu písať...
Pán profesor.
Elijah je už dva týždne na prístrojoch.
Aj keby sa prebral, už nebude taký ako predtým.
S manželkou sme sa zhodli, že...
musíme jeho trápenie ukončiť.
O čom by som písal?
O hocičom. O čom len chceš.
Je to o kňazovi.
Máš názov?
Ešte nie.
0,25 1981 MINCOVŇA USA
„Tam idú. Jeden za druhým, dvojica za dvojicou,
dlhý rad, ktorý sa plazí po chodníku.
Stavbári. Doktori. Učitelia. Farmári. Inštalatéri. Zlodeji.
Všetci vstupujú do božieho domu ako mravce
loziace po piknikovej deke.“
Elijah?
Ako si ma našiel?
S... veľkou dávkou...
trpezlivosti.
Ako dlho si tu?
Takmer päť rokov, pán profesor.
Preboha!
Príčina a následok. Akcia a reakcia.
Ak poznáte fyzické vlastnosti veci,
môžete ju prinútiť, aby robila skoro všetko, čo chcete.
Ľudia sú rovnakí.
- Vedel si, že prídem? - Dúfal som v taký...
záver, áno.
Nie som veštec, ale len...
len spisovateľ.
Viete, urobil som len to,
že som vám dal do cesty pár prekážok a potom...
som čakal, čo urobíte.
Musím priznať, že pes...
bol pekný detail.
Mimochodom, ako sa má Saul?
Hm?
Prežije.
Pridá sa k nám dnes aj pán Tufford?
Chápem. To je dobre. Ten koniec...
sa mi aj tak veľmi nepáčil.
Aký koniec myslíš?
Každý príbeh sa končí jedným z dvoch spôsobov.
Hrdina čelí svojmu strachu a znovu sa narodí
alebo je potrestaný, lebo sa nedokázal zmeniť.
Som veľmi zvedavý, pán profesor.
Ktorý z nich ste vy?
Nepoučuj ma.
Čo som mal robiť?
Tvoj otec mi povedal, že ťa odpoja od prístrojov!
Tá kniha bola príliš dôležitá na to, aby ležala na polici!
Čo odo mňa chceš?
Chcem si vziať len to, čo ste mi ochotný dať.
Tak dobre.
Jasné. A pointa tohto všetkého je...
je trest?
Spravodlivosť? Odplata? Pokánie?
- To je pointa, však? - Spisovateľský blok.
Keďže ste mi ukradli...
prvú knihu, Bruce,
myslel som, že... mi rád... pomôžete...
napísať druhú.
No čím viac som písal...
tým viac som si uvedomoval,
že to nie je môj príbeh.
Viem... že ste ho nenapísali.
No prežili ste ho.
Každú stránku, každý riadok, každé slovo.
Nebojte sa, pán profesor. Toto je...
Božský odpadlík od B. Cogburna
...šťastný koniec.
Dvadsaťpäť rokov
svet čakal
na ďalšie majstrovské dielo Brucea Cogburna.
A dnes...
dnes je deň, keď mu ho dáme.
Prečo to robíš?
Potrebujem vedieť, že som viac než len... kniha...
plná hnevu.
Naozaj som si myslel, že si zomrel.
Bol som mŕtvy.
Devätnásť minút.
Chcete vedieť, čo som zistil na druhej strane?
Nezistil... som...
nič.
Celý svoj život som...
vinil Boha
za všetko, čo so mnou nebolo v poriadku,
a veľmi som chcel, aby ho svet
poznal tak, ako ho poznám ja.
Ako... dieťa...
kruté dieťa s lupou.
A my sme len mravce, s ktorými sa hrá.
Ale potom...
som zomrel.
A uvedomil som si...
že žiadne dieťa neexistuje.
Žiadna lupa neexistuje.
Sme tu len my mravce.
A my sme založili oheň.
Všetci tí pomýlení bohovia, všetky viery...
Samé nezmysly.
Čo je to?
Je to list.
Pre koho... je ten list, Bruce?
Pre moju agentku.
Už túto rolu ďalej hrať nebudem.
Čo ste do toho listu napísali, Bruce?
Bruce?
Pán profesor?
Pán profesor!
Čo je v tom liste?
Pravda, Elijah.
Je tam pravda.
Odoslať
Od: B. Cogburn – Komu: J. Goldwynová Predmet: Nový rukopis
Božský odpadlík.doc
Odosiela sa e-mail
KYSLÍK
...odmietnuť váš
rukopis.
Elijah?
Toto je úžasný text.
- Ďakujem, pán profesor. - Je mimoriadny.
- Teraz padaj. - Jasné, ďakujem.
Myslím to vážne, Elijah. Všetky tvoje texty, ktoré som čítal,
sú pre mňa prekvapivé. Sú nepredvídateľné.
Musíš byť profesionálny spisovateľ.
Čo ak nemám čo povedať?
Potom nehľadáš dosť hlboko.
Hľadaj hlboko.
Elijah?
Čo myslíte, pán profesor?
Už sa neviem dočkať.
Hľadaj hlboko.
Čo je to?
Hľadaj hlboko.
Myslím, že hlbšie sa už hľadať nedalo, pán profesor.
Bude sa na mňa hnevať.
Mám... mám čakať.
- Neviem, či to dokážem. - Čakať na čo?
Na čo, Elijah?
Aby som videl výraz na tvári Boha.
Nie!
S manželkou sme sa zhodli, že musíme jeho trápenie ukončiť.
Vďaka za všetko, čo ste pre nášho chlapca spravili.
- Musím ísť. - Mrzí ma to.
Vážim si, že mi to vravíte.
Pekelný stroj E. Barrett
nezaujímavý
nudný
priemerný
Kto...
som?
Kto vlastne som?
Túto otázku musí každá hlavná postava zodpovedať do konca príbehu.
Ak váš hrdina nedospeje k akémusi katarznému uvedomeniu si toho,
kým je alebo v čo verí, do poslednej stránky,
musím vám povedať, dámy a páni,
že ste čitateľa sklamali.
Pekelný stroj B. Cogburn
Pán profesor.
Ďakujem vám za všetko.
Ste naozaj dobrý učiteľ.
Vedeli ste to?
Ste jediný, kto ma chápe.
Vďaka vám som...
lepší spisovateľ.
Vďaka vám som... som lepší.
Bez vás by som to nezvládol.
Cesta, ktorú budujete pre svoje postavy,
by nemala byť dláždená a ľahká.
Lebo hľadanie seba samého...
také nie je.
Preklad titulkov: Jana Kyseľová