Godmorgen.
Det er 11 grader, klokken er ni denne tirsdag den 23. juni,
og her er seneste nyt.
Tragedie i Knoxville.
For to dage siden, søndag morgen den 21. juni,
gik en enlig skytte ind på Knoxville Baptist University
med en riffel i hånden.
Der klatrede han op i klokketårnet og begyndte at skyde ind i folkemængden.
Tretten er rapporteret døde og 26 kritisk såret.
Præsident Reagan og førstedamen kom til Knoxville denne eftermiddag
for at trøste de faldnes sørgende familier.
Politiet har ikke frigivet skyttens identitet,
men en anonym kilde rapporterer, at den mistænkte er
en 17-årig dreng.
Vi fortsætter dækningen af Knoxville-drabene.
HELVEDESMASKINEN
DET SYDLIGE CALIFORNIEN 25 År Senere
DIN ASSISTANCE
MENTOREN
VENLIGST, WILLIAM DUKENT
Dette er en besked til William DuKent.
Hr. DuKent...
Dette er Bruce Cogburn.
Jeg ringer angående brevene, du har sendt.
Jeg ved ikke, hvordan du fandt mig.
Måske har du fået min postboks fra en gammel agent eller noget.
Hvis det er tilfældet, skulle den ikke deles.
Uanset hvad, giver dine breve indtrykket af, hr. DuKent,
at du ved en del om mig.
Så jeg går ud fra,
at du er bevidst om min holdning til at diskutere mit arbejde.
Jeg har aldrig givet interviews. Det kommer jeg aldrig til.
Men jeg...
Jeg håber det bedste for din bog.
Den blanke side kan til tider være skræmmende,
så held og lykke.
HELVEDESMASKINEN COGBURN
KÆRE HR. COGBURN
KAPITEL ET
Hr. DuKent, det er Bruce Cogburn igen.
Hver gang jeg ringer,
skal jeg rejse 20 km til nærmeste telefonboks.
Jeg har kun udvist høflighed
angående din bog,
og nu vil jeg ikke hjælpe mere,
men jeg har vist ikke været klar i mælet. Så skrid med dig.
Dine breve er uopfordrede og konstituerer chikane,
så stop med at sende dem.
I mellemtiden afmelder jeg min postboks,
så spar dig besværet.
Og en ting til.
Du bliver ved med at spørge, hvorfor jeg ikke skrev en bog mere.
21. juni. 1981. Knoxville. Men det ved du.
PRIVAT GRUND ADGANG FORBUDT
Fuck.
Tillykke med en million solgte eksemplarer!
ÅRETS BOG 1981
For et par dage siden modtog jeg en pakke på dørtrinnet.
Det var en kasse farvebånd til en specifik skrivemaskine.
Den, jeg brugte til at skrive min bog.
Jeg burde sige, at nogle ting, der er sagt om mig, er sande.
Hvis nogen for eksempel træder ind på min grund...
...skyder jeg dem på stedet.
Det er ikke en trussel.
Det er bare fakta.
Så hold jer væk fra mig og mit hjem,
og stil ikke spørgsmålstegn ved min beslutningsevne.
Gud velsigne Amerika.
Jeg tager også to af de små flasker, tak.
Ja.
TACO SOLGT
KiKO SOLGT
Saul.
Ifølge den hebraiske bibel var Saul Israels første konge.
Det vidste du ikke.
Og under slaget mod filistrene,
kastede kong Saul sig på sit eget sværd for at undgå fangenskab.
Sikken måde at stemple ud på.
Saul. Saul!
Er du Bruce Cogburn?
Måske. Hvem er det brev fra?
William DuKent?
Kan jeg nægte det?
Du kan komme forbi posthuset, udfylde nogle formularer?
- Men jeg har dem ikke... - Vil du lægge dem i tønden?
Du kan lægge dem alle deri.
- Allesammen? - Der kommer flere.
KURERFIRMA
- Bruce? Er det dig? - Jerry?
- Hvor længe er det siden? - Hvem har du talt med?
- Undskyld? - Hvem ved ellers, hvor jeg bor?
- Hvad snakker du om? - Din revisor, din sekretær...
Bruce, jeg er den eneste, der ved noget om dig, okay?
Som vi aftalte.
- Er alt okay? - Ja.
- Skæppeskønt. - Okay, godt.
Jeg ved, hvad du vil sige, men hør engang.
Forlaget vil genudgive bogen. En særlig jubilæumsudgave.
De vil have dig til at skrive et forord.
Bare nogle få ord.
Nok til at minde verden om, at du eksisterer.
Hvor mange ord? Til bogen.
Nok til et par sider.
Jeg tænker over det.
Du er nok
den mest vedholdende person, jeg aldrig har mødt.
Halvfems håndskrevne breve... i denne tidsalder
er ingen let opgave.
Men det må stoppe.
Jeg var vigtig engang. Men det lader til at få mange til at tro,
at jeg skal repræsentere deres bestemte fantasi
om, hvad en helt skal være. Men hr. DuKent?
Mine holdninger...
...er mine egne.
Okay? Så jeg foreslår, at du går ud i verden...
...og udforsker den på egen hånd og stoler på dine egne sanser,
fordi jeg vil ikke være nogens skide inspiration.
Nogens skide muse.
Fuck.
Hvad tror du...
...kan være...
...menneskehedens enestående karateristika?
A, Sprog? B, Evnen til at bruge værktøj?
Eller C, Lydighed?
Jeg tror, måske det er lydighed.
Vi er skide sociale dyr, er du ikke enig?
Vi er udviklet til at komme overens.
Til at enes for det meste.
Men vi er det eneste skide væsen, der udviser arrogance,
hvad angår vores lydighed. Er du ikke enig? Er du ikke enig?
Hør lige denne her. At være enig med flat-earthers.
Fladjordsselskabet. Kom jeg lige i tanke om.
Beviser peger måske på, at jorden er sfærisk.
Men... Men! Det betyder sgu ikke, at jorden er rund. Vel?
Hvis du tænker over det, har de fleste
kun set jorden som rund på et fotografi.
Okay? Du og jeg oplever hver dag jorden som flad.
Flad. Flad.
Den er faktisk lidt bakket.
Så måske burde jeg stå inde for Bakkejordsselskabet.
Jeg synes ikke, flat-eartherne har taget den langt nok ud, hvis du spørger mig.
Den er helt klart flad,
og rund, og bakket
og alle andre former også.
Det er Bruce Cogburn, der ringer angående det sidste opkald.
Du må stoppe med at skrive... Du må stoppe med at skrive til mig, okay?
Godmorgen.
Der er nogle møder i byen,
jeg kan pege dig i retning af, hvis du er interesseret.
Nej? Okay.
Okay.
Jeg behøver ikke køre dig hjem, ved du det?
Vi kan lige så let tage til stationen og udrede det her.
- Hvad bliver jeg sigtet for? - Offentlig beruselse.
- Det var en telefonboks. - På offentlig grund.
Jeg har hørt dit navn et sted før, hr. Cogburn.
Er du kendt?
Du er forfatteren, der skrev Helvedesmaskinen.
Jeg kan huske i high school, at den blev revet væk fra hylderne,
på grund af Knoxville.
Er det dig? Cogburn.
I min bil. I min bil.
Det er fedt.
Beskyldte Manson ikke Rolling Stones for hans mord?
- The Beatles. - Hvad?
Det var ikke Rolling Stones, men Beatles.
Ja. 'Helter Skelter.'
Fandeme sindssygt. Han er fandeme sindssyg.
De skøre søger altid en grund til at være skøre.
Om det er en sang, en talende hund, du ved?
En bog.
Kan du lide stock-car-løb?
- Ikke rigtigt. - Det samme.
Min bror? Han er hardcore.
For ti år siden arbejdede han med dæk for et hold udenfor Carson City.
De kaldte ham Jordhviskeren,
fordi han kunne se en bane
og vide, hvordan dækkene skulle sidde.
Sæsonens sidste løb, mesterskabet er på spil,
banen er ekstremt mudret.
Bilerne glider overalt, og min bror kalder køreren ind
for at skifte dæk.
Og nogle runder senere sprænger baghjulet.
Køreren mister kontrollen.
Rammer en bil, som rammer en anden bil. Og så videre.
Lige pludselig er fire kørere døde.
Der blev lavet en undersøgelse,
og der var intet i vejen med dækket.
Det sprang bare.
Nogle gange sker det i løbene.
- Hvad skete der med din bror? - Han stoppede.
Han har hoppet mellem afvænningsklinikker i nogle år.
Nu er han natleder i Walmart.
Hvilket er en skam, fordi... han elskede løb.
Hvem... er... jeg?
Hvem er jeg, virkelig?
Det er spørgsmålet, enhver protagonist skal svare på
i slutningen af historien.
Hvis jeres helt ikke har nået
en slags katarsisk erkendelse af, hvem de er,
eller hvad de tror på, før sidste side,
så er jeg ked af at måtte meddele,
at I har skuffet læseren.
HELVEDESMASKINEN Forord af Bruce Cogburn.
Da jeg begyndte på Helvedesmaskinen...
Hvad hvis jeg ikke har noget at sige?
Så graver du ikke dybt nok.
Grav dybt.
Vejen, du konstruerer til dine karakterers rejse,
skal ikke være belagt eller nem.
For det er at finde sig selv...
...aldrig.
Jeg er i tvivl, om jeg skal undskylde.
På den ene side leves livet bedst ved at se frem
uden at græde over spildt mælk.
Og på den anden side styrker det
en bestemt integritet at indrømme, når man tager fejl.
Så, du må undskylde, jeg sagde, jeg ville dræbe dig.
Jeg brugte ikke præcis de ord,
men hentydningen var der helt klart.
Når det er sagt,
vil jeg give dig denne gave som et tegn på anger.
Det er en udtalelse til din bog.
Citat.
'William DuKent er pissehamrende irriterende.'
Men han har rygrad,
hvilket er mere end resten af verden.'
'Bruce Cogburn.' Citat slut.
Og glædelig jul, hvis du tror på den slags.
Hør, hvis du har lyst til en køretur...
...er der en lille café heromkring, der hedder Casa Segura.
Lige ved motorvej 62.
Hvis du er der fredag morgen
omkring klokken 11, er jeg der måske også.
Okay.
For at gemme denne besked, tryk et.
Besked gemt.
- Genopfyldning? - Ja tak.
Held og lykke med skriveriet Bruce Cogburn
PS: Sælg ikke denne på eBay!
Der var du.
Undskyld forsinkelsen.
Jeg vil ikke lyve.
Jeg havde intentioner om at brænde dig af.
Og så kom dagen, og jeg tænkte,
jeg må hellere få det overstået.
Så jeg blev overrasket, da du brændte mig af.
Jeg har ikke modtaget dine breve i en uges tid,
så du forstod vist budskabet.
Er det tid til at finde et nyt offer?
Du kan beholde udtalelsen til din bog.
Den har du fortjent.
Det er vist farvel, hr. DuKent.
Farvel.
Som jeg sagde, så henter og bringer vi samme dag.
Skal en pakke leveres til San Diego...
- Så klarer vi den. - Så I henter dem?
Det er mere praktisk for vores kunder.
Jeg må finde ud af, hvor denne konvolut kommer fra.
Du har brugt os før. Hvordan var servicen?
Ubarmhjertig.
Ja? Hvad er returadressen?
Aspen, Colorado.
Aspen, Colorado? Så langt kører vi i hvert fald ikke.
Den må være hentet et sted.
Ja, sådan fungerer det som regel.
Der må være en adresse, du kan give mig.
Med al respekt,
så værner vi om vores kunders privatliv.
Firmapolitikken. Det forstår du nok.
Jeg forstår.
Men jeg skal bruge adressen.
Jeg kan ikke se noget.
- Ingen afhentning, ingen levering, intet. - Det må være en fejl.
Hvor fik du den fra?
Fra jeres chauffør. Jeg har 100 af dem derhjemme.
- Leverede en af vores chauffører den? - Ja. Han kører i en rød hatchback.
Som jeg sagde...
...er disse de eneste køretøjer, chaufførerne bruger.
...så besøger du mit hus, uden invitation!
Fandens bil!
Hr. Cogburn?
Er du okay?
- Fik du nummerpladen? - Nej.
Du ved, Colorado, Nevada, Texas, de ser forskellige ud.
Jeg så den ikke.
Var han en stor fyr? Tynd? Kort?
- Jeg ved det ikke. - Kom nu.
- Du må huske noget. - Det kan jeg ikke.
Jeg kunne ikke se ham ordentligt...
Jeg har ikke brug for det her lort i dag. Jeg har faktisk fri.
Du kan komme forbi stationen...
Han havde vist langt hår.
Leverpostejsfarvet, tror jeg.
Hvad står der i brevene?
Intet. Det er en wannabe-forfatter.
Så det er mere fanbreve, end det er dødstrusler?
Han har været i mit hjem.
Hvad med ham, der læste din bog?
- Skytten fra Knoxville. - Det er ikke ham.
Er du sikker?
Han rådner op i et topsikret fængsel
et sted i New Mexico i lang tid. Det er ikke ham.
- Kan vi gå hjem nu? - Ja.
Jeg tager forbi stationen og kigger på adressen.
Jeg tager også forbi nogle moteller og ser, om der bor nogen...
- ...med en rød hatchback. - Okay.
Må jeg spørge om noget?
Er der nogen, der vil hævne sig på dig?
Nej.
Okay, lad os gøre det.
Ring, hvis noget forandrer sig.
BETJENT LAURA HIGGINS
Pas på dig selv.
Skal vi stadig have is?
Nej. Vi skal have utilberedt fisk.
- Rå fisk. - Ad. Nej. Jeg vil have is.
Din søgning - William DuKent - gav ingen resultater.
Formodet brandstiftelse i Aspen.
Brandvæsenet afslørede, at der er beviser på,
at nogen bevidst satte ild til dette forstadshjem i Aspen.
Naboer fortæller, at huset har stået tomt i årtier,
men at ondskaben, som de siger, der boede her
på 53 Highland Avenue, engang var centrum for en national tragedie.
I juni 1981 forlod 17-årige Dwight Tufford
sit hjem i Aspen for at køre 23 timer til Knoxville, Tennessee.
Da han kom frem, gjorde han det utænkelige
og dræbte 13 mennesker, mens næsten 25 blev såret,
i løbet af få minutter.
Fra toppen af tårnet midt på campus
sigtede Tufford på folkemængden under ham med en kraftig riffel.
Under retssagen hævdede Tufford, han var uskyldig
og var blevet hjernevasket til at begå mordene
efter at have læst den kontroversielle roman Helvedesmaskinen...
Du er en skide kujon. Hører du? En skide kujon.
Jeg ved, hvordan du ser ud.
Hvis jeg finder dig, så dræber jeg dig.
Forstår du? Jeg dræber dig fandeme!
Fuck!
Hey. Saul?
Hvad fanden?
Du har en ny besked.
For at lytte til dine beskeder, tryk et.
Du er en skide kujon. Hører du? En skide kujon.
Jeg ved, hvordan du ser ud.
Hvis jeg finder dig, så dræber jeg dig.
Forstår du? Jeg dræber dig fandeme!
For at gemme denne besked, tryk et.
Helvedesmaskinen
For at gemme denne besked, tryk et.
Held og lykke med skriveriet Bruce Cogburn
PS: Sælg ikke denne på eBay!
Besked gemt.
Det er en model over skyderiet.
- Knoxville. - Ja.
Hvad gør I så nu?
Ikke rigtig noget. Teknisk set er det ulovlig indtrængen.
- Hvad snakker du om? - Slap af, jeg er på din side.
Hvad er der på båndet?
Jeg ved det ikke.
AFHØRING 6-21-81
Vi har en kvittering
på en riffel med dit navn på.
Vidner placerer dig på gerningsstedet.
Jeg gjorde det ikke.
Hvad gjorde du ikke, hr. Trufford?
Jeg gjorde ikke de ting.
Dwight.
Må jeg kalde dig Dwight?
Hør. Vi kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke hjælper os, forstår du?
Riflen. Den, vi fandt i din bil. Er den din?
Ja.
Gik du op i klokketårnet med den riffel?
Ja.
Jeg ved, det følgende ikke er let,
men jeg skal høre dig sige det, okay?
Jeg...
Jeg havde intet valg.
Han skulle straffes.
Hvem skulle straffes?
Gud.
Ser du, vi er ikke andet end dominobrikker for Ham.
Og når du og jeg vælter, er vi ikke længere relevante.
Det er derfor, han gjorde os dødelige.
Så vi kan blive til støv.
Forsvinde.
Men hvis kan finde de dominobrikker, der ikke er væltet endnu...
...er der måske en chance for at stoppe det.
- Stoppe hvad? - Hans plan.
Jeg dræbte ikke nogen i morges.
Jeg stjal blot nogle af Guds dominobrikker.
Og måske, hvis jeg er heldig, er de ikke væltet endnu.
Er du religiøs?
- Medlem af en kult? - Nej.
Hvor fanden kom den idé så fra?
Helvedesmaskinen.
Du burde læse den.
I burde alle læse den.
Så vil I forstå, hvor ubetydelige vi er for Ham.
Jeg er ikke bange for Dig mere.
Hører du?
Du kan ikke stoppe det længere, dit syge svin!
- Sid ned. - Jeg kender mit formål!
Tilbage i stolen.
Jeg kender mit formål!
Jeg tager en smøg.
Vil du fortælle, hvad din bog handler om?
En præst, der finder Gud.
- Metaforisk, eller... - Nej. Faktisk.
Hvad snakker de om?
Præsten vil vide,
hvad hans formål i livet er, så Gud... fortæller ham,
forklarer ham, at da han var 12, fik han ham til at krydse vejen for at...
...sænke en bils hastighed.
Hvem var i bilen?
Det er ikke relevant. Han skulle bare sænke hastigheden.
Er det alt?
Ja. Det er alt.
Til sidst får præsten sin hævn.
På Gud?
På alle.
- Jeg tager hjem. - Der er lige en ting...
...du skal se derinde.
Hver gang jeg ringer,
skal jeg rejse 20 km til nærmeste telefonboks.
Jeg ved, hvad jeg sagde.
Det er ikke dine, du skal lytte til.
Dette opkald bliver optaget.
- Du har et opkald fra... - Dwight Tufford.
...en indsat i New Mexicos Føderale Fængsel.
For at acceptere opkaldet, tryk et.
Besked gemt. Næste besked.
Dette opkald bliver optaget.
- Du har et opkald fra... - Elijah?
Er du her?
Er du okay?
- Betjent Higgins. - Det er Bruce.
Hør.
Kender du nogen i det topsikrede fængsel i New Mexico?
Jeg kender nogle vagter. Hvorfor?
Jeg har vist brug for en tjeneste.
BESØGENDE Richard Smith
I har ti minutter.
Jeg ryger ikke.
Kender jeg dig?
Nej.
Du ligner ikke en 'Smith.'
Jeg ville have valgt O'Hara eller Campbell, men...
Det er et frit land, ikke?
Er du forfatter?
Hvorfor spørger du?
Folk, der kommer her, er enten A, forfattere, eller B, psykologer.
Jeg er ingen af delene.
Godt.
Det er en god start.
Hvem fanden er du så?
Det er ikke vigtigt.
Jeg vil bare snakke.
Okay.
Om William DuKent.
- Er du betjent? - Nej.
Hey, gutter? I kender reglerne.
Min advokat skal være her, hvis han er betjent.
Jeg er ikke betjent.
Men jeg ved, du har snakket med DuKent for nyligt.
Du er ikke god til poker, vel?
Det spørgsmål, lige med det samme.
Alt for specifikt.
Der er ingen gråzone.
Hvis du havde erstattet ordet 'snakket' med 'kommunikeret...'
...ville jeg ikke vide, hvad du ved, du ved?
Men du sagde 'snakket, ' hvilket siger mig, at...
...du ikke ved en skid.
Hvis du ikke ved, hvordan man spiller med ord...
...spiller de med dig.
Hvad vil du med William DuKent?
Det svarer jeg på, når du siger, hvad han ville have fra dig.
- Min mening. - Din mening om hvad?
En bog. Helvedesmaskinen. Har du læst den?
- Nej. - Godt. Lad være.
Den bog fucker dig op.
Den rette kombination af ord kan få én til at gøre...
...hvad som helst.
Fem minutter.
Har du hørt om nummerstationer?
Under den kolde krig var der disse kortbølgede radioudsendelser,
der udsendte kryptiske beskeder ud i æteren.
Som regel en kvindestemme, der udspyede tal og andet pis på tysk.
For den brede befolkning lød det som nonsens,
selvom det faktisk var en kompleks kode.
Det smukke var, at i stedet for at markere et vindue med et X,
eller at skjule mikrofilm i en hul tand,
var de skiderikker så frække at sende deres tophemmelige transmission
ud i det åbne, så hele verden kunne høre det.
Siger du, at bogen har et skjult budskab?
Noget i den stil.
- Og hvad er det? - Du har ikke læst den, vel?
Så det ville være som at forklare farven turkis til en blind mand.
- Så nu er jeg en blind mand? - Det er I alle.
Jeg troede, vi var dominobrikker.
- Jeg er færdig med at snakke. - Vent.
Det er let at sidde på den side af verden og dømme mig, er det ikke?
- Hvorfor ville DuKent have din mening? - Spørg ham selv.
- Vagt. - Sig det nu bare.
Han ville vide, om jeg så det samme i bogen som ham.
Men han viste sig at være en forbandet løgner som alle andre.
Hvorfor? Hvad løj han om?
Han sagde, at hvis jeg var ærlig...
- ...ville han dukke op. - Ville han? DuKent?
Nej. Svinet, der fik mig herind.
Bruce Cogburn.
Vi beklager. Dit opkald kan ikke gennemføres.
Tjek venligst nummeret og ring igen.
Vi beklager. Dit opkald kan ikke gennemføres.
Tjek venligst nummeret og ring igen.
Vi beklager. Dit opkald kan ikke gennemføres.
Tjek venligst nummeret og ring igen.
Vi beklager. Dit opkald kan ikke gennemføres.
RING TIL MIG! - JERRY!
- Bruce. - Jerry.
Jeg ved ikke, hvad du har fået fortalt, eller hvem du har talt med...
Vi har fået manuskriptet. Det er fantastisk.
- Hvad? - Anonymt? Kom nu.
Ingen skriver som dig.
Jeg ved ikke helt, hvordan vi skal håndtere emnet.
Det giver god mening, at du holder fast i den anonyme vinkel.
Hvad snakker du om?
Din hovedperson lyder bare meget som dig.
Men jeg må sige, at denne William DuKent er noget helt særligt.
- Hvad sagde du? - William DuKent. Siger jeg det rigtigt?
Hvornår får vi resten af manuskriptet?
- Send det! Send det til mig! - Hvad?
Hvad snakker du om?
Send mig det skide manuskript, Jerry!
KAPITEL ET
...en gammel forladt tankstation.
...telefonboksen.
Han ringer
og venter på...
'Jeg ringer angående brevene, du har sendt.'
'Jeg ved ikke, hvordan du fandt mig.'
'Måske har du fået min postboks fra en gammel agent eller noget.'
'Saul. Ifølge den hebraiske bibel var Saul Israels første konge.'
'Det vidste du nok ikke.'
'Dine breve er uopfordrede og konstituerer chikane,
så stop med at sende dem. Hører du?'
'Fordi jeg vil ikke være nogens skide inspiration.'
'Nogens skide muse.'
'Jeg har hørt dit navn et sted.' 'Er du kendt?'
-'Hvem er du?' -'Ikke vigtigt.'
-'Du er forfatteren.' -'21. juni. 1981.'
-'Knoxville.' -'Den bog fucker dig op.'
'De skøre søger en grund til at være skøre.'
'Han skulle straffes.'
-'Hvem skulle straffes?' -'Gud.'
'En præst, der finder Gud.'
-'Metaforisk?' -'Nej, faktisk.'
'Den rette kombination af ord kan få én til at gøre...
-'Vi er dominobrikker.' -...hvad som helst.'
'Siger du, bogen har et skjult budskab?'
'Fandeme sindssygt. Han er fandeme...'
'Jeg ved, hvad jeg sagde.'
'Blive til støv. Forsvinde.'
-'Du må huske noget...' -'Du ved ikke en skid.'
-'Stop med at skrive til mig.' -'Hvad står der?'
'Intet. Ord...
...hvis du ikke ved, hvordan man spiller dem...
-...spiller de med dig.' -'Forstår du?'
-'Jeg dræber dig fandeme!' -Hr. Cogburn?
Disse er kommet til dig.
Bliv ved, Bruce. Du gør det godt! William DuKent
'Vi har fået manuskriptet. Det er fantastisk.'
'Anonymt? Kom nu.'
'Ingen skriver som dig.'
Jeg ved, hvor vi er, hr. DuKent. Jeg ved præcis, hvor vi er.
I slutningen af andet akt, ikke?
Der, hvor hovedpersonen når sin grænse.
Betvivler sit værd. Sin fornuft. Alt.
Fordi de ved, at rejsen blegner i forhold til, hvad der ligger forude.
Og det er i dette øjeblik, hr. DuKent, at en beslutning må træffes.
Fortsætter de, eller stopper de og går tilbage?
Men kun de kan træffe det valg.
Og det, hr. DuKent, er, hvor du kvajede dig.
Fordi din hovedperson er for opmærksom på dit narrativ nu
og for at gøre det værre, er han også forfatter.
Så han ved, hvad en god historie behøver,
og hvordan man saboterer den.
Hvad er den største synd for en forfatter?
Ved du det?
At være kedelig.
Og det er præcis, hvad du får,
dit forpulede møgsvin.
En langtrukken, begivenhedsløs, kedelig slutning.
Fordi alle er ligeglade med en inspirerende anden akt,
hvis din finale er en stor bunke lort.
Er du ikke enig?
Uden tvivl.
BRUCE COGBURN FOR HANS BOG HELVEDESMASKINEN
Hvem er det?
USA's forbundspoliti, hr. Cogburn.
Er vi føderale nu?
Vil du træde ud, tak?
Jeg går ud fra, I har noget overbevisende ID?
Er alt okay, hr. Cogburn?
Er alt okay med dig?
Var du i New Mexico for nyligt?
Det kan du vel fortælle.
Hvad var grunden til din tur?
Jeg besøgte nogen.
Var det Dwight Tufford?
Det er ikke kriminelt, vel?
Nej, men at angive sit navn som Richard Smith
er kriminelt.
Hvor fik du det fra?
Vi kender jeres historie, okay?
Vi vil bare finde ud af, hvorfor du ville se ham nu.
Afklaring, tror jeg.
Har Dwight Tufford kontaktet dig i de sidste 24 timer?
Nej. Hvorfor skulle han det?
Har du set tv i dag?
Jeg har ikke et fjernsyn.
Hvorfor?
FBI's menneskejagt fokuserer
eftersøgningen af Dwight Tufford i Los Alamos-området i New Mexico.
På trods af at være indespærret i et topsikret fængsel
slap Tufford forbi vagterne i aftes og skabte landsdækkende panik.
I 1981 ankom Tufford
på Knoxville Baptist University med en riffel.
Han tog sigte mod menneskemængden under
og skød flere.
Tretten studerende og undervisere døde.
Han er ansvarlig for det dødeligste skyderi
i Tennessees historie.
Et vidne beskrev det som massekaos.
BREAKING NEWS OFRENE FRA KNOXVILLE
Ingen vidste, hvor kuglerne kom fra.
VENLIGST, WILLIAM DUKENT
Men det var Orwells 1984 eller Joyces Ulysses også, da de blev udgivet.
Den eneste kriminalitet, hr. Cogburn har begået, var at skrive én bog.
- Så det starter med intentionen? - Det er rimeligt at sige.
Hvad er så intentionen med Helvedesmaskinen?
Det kan kun hr. Cogburn svare på.
Tag det roligt, hr. Cogburn.
Skal vi stadig have is?
Nej. Vi skal have utilberedt fisk.
- Rå fisk. - Ad. Nej. Jeg vil have is.
Fem minutter mere, så er scenen din.
Forestillingen er klokken syv,
så du har vel masser af tid.
Okay, klart.
For et år siden ville hun ikke engang synge i bilen.
Er hun din datter?
Ja.
Hun fik sit første tv-job sidste uge.
Ikke noget særligt.
Et skjult-kamera-program. Men hun elskede det.
- Hvad var programmet? - Det siger de aldrig.
Hun skulle lege i parken eller noget?
Casteren var skøn.
Hun var god med børn.
Har du børn? Du skulle tage dem dertil.
Bishop and Rook. Fantastisk.
- Så godt. - Bishop and Rook?
Ja, hun er god til børn, ja.
Jeg kan ikke vente til det næste job.
CAVALO DE MADEIRA FIN SPISNING
Reservation?
Hr.? Du glemte noget.
Rør dig ikke.
Jeg tager en vodka tonic mere.
Og min partner her, en whiskey, tror jeg?
Rejs dig. Vi gør det ikke her.
Det tror jeg, vi gør. Tror du,
revolveren får mig på andre tanker?
Du kan jo prøve.
Jeg tror ikke, du får held med det,
siden vi tog kuglerne ud af den.
- Pis og papir. - Der er kun én måde at finde ud af det på.
Okay. Så, jeg tror, vi gør det,
så tag plads.
Hvad vil du have?
Fra dig? Intet.
Hvem er du så?
Hvis et ungt par vil giftes, finder de en bryllupsplanlægger.
Hvis man vil være vært for en fin middag, så hyrer man en kok.
Men hvis man vil vende nogens verden på hovedet,
så hyrer man mig.
- Og det tror du, du gør? - Det er, hvad jeg har gjort.
Beviset er, at du sidder overfor mig. Tak.
Jeg sidder overfor dig, fordi jeg fandt din falske datter.
Det er sygt at bringe et barn i fare.
Fare? Er det ikke lidt dramatisk?
Den lille engel gik hjem med 300 dollar.
Hun skulle bare foregive at være en anden.
Er det ikke, hvad du har gjort i de sidste 25 år?
Ved du, at forskellen mellem os to er, at...
...jeg ved, hvad jeg er.
Jeg er en løgner. Og jeg er skide god til det.
Jeg kan være hvad som helst. En person, et firma, et scenarie.
Som regel er det politikere og direktører.
De er altid kedelige og forglemmelige.
Og det adskiller dig fra dem.
- Er jeg ikke kedelig? - Du er meget kedelig.
Men du er ikke forglemmelig. Og derfor tog jeg opgaven.
Fordi historien vil huske dig, Bruce.
Og det går mig på.
Fordi du går klædt i dit Sam Shepard-tøj
og drikker som Capote og lever som Thompson,
så verden ved, at der er et kunstnerisk geni,
men vi ved begge, at det ikke er sandt.
- Ingen mystik. - Stille.
Du var heldig.
Du byggede dit elfenbenstårn ud af løgne.
- Hold din kæft. - Og jeg vil sikre, at du brænder i det.
For ser du, det er stolthed, der er akilleshælen hos middelmådige mænd.
Snak ikke om stolthed. Det er ikke derfor, jeg er her.
Klart, undskyld, selvfølgelig. Min fejl. Så...
...den lille pige, jeg bragte i fare.
Okay, fuldkomment hypotetisk, hvad hvis
du skulle finde hende,
hendes mor, mit kontor, kvitteringerne, det hele?
Det ville gøre dig til et geni.
- Og det tror jeg ikke, du er. - Nej.
Sikkert ikke.
Hr.? Hr.?
Du glemte noget.
Hr.? Hr.? Du glemte noget.
Vent.
Jeg tror ikke, du får held med det,
siden vi tog kuglerne ud af den.
- Pis og papir. - Kun én måde at finde ud af det.
Vent... øjeblik.
Hør, jeg ved ikke...
- Hvem er du? - Det er ikke vigtigt.
Jeg er bare budbringeren.
Hvem fanden sender så beskederne?
Bare rolig, Bruce. Du får ham snart at se.
Er du okay?
Jeg har en bøf i køleskabet.
Kom.
Saul?
Saul! Hey! Saul!
Saul!
Fuck.
Saul!
Hallo?
Bruce?
Din hund er meget modig.
Vil du komme ud og tale om det?
Nej?
Okay.
Det er noget af et våben, du har her, Bruce.
Hvis jeg havde haft sådan et på dagen...
...havde jeg ramt langt flere end 13.
Som at skyde sild i en tønde.
De første otte, jeg dræbte, var lette.
De stod der bare.
Følelsesløse.
Forvirrede.
De kunne ikke finde meningen med det.
For galskab giver ikke mening...
...vel, Bruce?
Nej. Det gør det ikke.
Men du dræbte 13, ikke otte.
Hvad var de fem andre skyldige i?
At løbe i en lige linje.
Jeg ville ønske, vi var mødtes under andre omstændigheder.
For jeg har mange spørgsmål til din bog.
Bare rolig, Bruce.
Jeg lader dig ikke dø. Det sikrer jeg mig.
Ser du...
...jeg gav 20 år af mit forpulede liv til din bog.
Og nu vil jeg have svar.
Otte hundrede siders værd. Og der er intet, og jeg mener intet,
jeg ikke er villig til at gøre.
'Der går de.' 'En ad gangen, to ad gangen,
den lange linje,
der kravler op ad fortovet.'
'Byggearbejdere.' 'Læger.'
'Landmænd.' 'Blikkenslagere.' 'Tyve.' 'De går alle ind i Guds hus som myrer,
der krydser et picnictæppe.'
Du kan altså noget med ord, Bruce.
'Og så tænkte præsten...
...hvorfor kommer de ikke med mig ud på græsset?'
'Sådan får dem, der vil have sol, det, og dem, der ikke vil, får det ikke.'
'Sådan kan jeg fortælle dem sandheden.'
'At det er 35 grader.'
'Det er alt, jeg ved med sikkerhed.'
'Resten er til fortolkning.'
Bogen...
...hvad betyder det?
Kom nu!
Jeg ville gerne fortælle det.
Men sandheden er...
...at jeg ikke skrev den.
HELVEDESMASKINEN Forord af Bruce Cogburn
Da jeg begyndte på Helvedesmaskinen...
Professor.
Elijah har været holdt kunstigt i live i to uger.
Selv hvis han vågnede, ville han aldrig blive den samme.
Min kone og jeg er enige om...
...at ende lidelserne.
Hvad ville jeg skrive om?
Hvad som helst. Hvad du har lyst til.
Den handler om en præst.
Har den en titel?
Nej, ikke endnu.
'Der går de.' 'En ad gangen, to ad gangen,
den lange linje, der kravler op ad fortovet.'
'Byggearbejdere.' 'Læger.' 'Lærere.' 'Landmænd.' 'Blikkenslagere.' 'Tyve.'
'De går alle ind i Guds hus som myrer...
...der krydser et picnictæppe.'
Elijah?
Hvordan fandt du mig?
M... Med en masse...
...tålmodighed.
Hvor længe har du ventet?
Næsten fem år, professor.
Åh, Gud.
Årsag og virkning. Handling og reaktion.
Kender man en tings fysiske egenskaber,
kan man få den til at gøre næsten hvad som helst.
Mennesker er ikke anderledes.
- Så du vidste, jeg kom? - Jeg håbede på den...
...konklusion, ja.
Jeg kan ikke spå fremtiden, jeg er bare...
...bare en forfatter.
Ser du, alt, jeg gjorde, var, at
placere nogle forhindringer på din vej, og så...
...ventede jeg på at se, hvad du gjorde.
Og jeg må indrømme, at hunden...
...var en fin detalje.
Hvordan har Saul det forresten?
Han overlever.
Kommer hr. Tufford i dag?
Jeg forstår. Jeg var heller ikke...
...glad for den slutning.
Hvilken slutning?
Enhver historie har én af to slutninger.
Enten ser helten sin frygt i øjnene og bliver genfødt...
...eller også straffes han for sin manglende forandring.
Og jeg er nysgerrig, professor.
Hvilken er du?
Du skal ikke belære mig.
Hvad skulle jeg gøre?
Din far fortalte, at han ville slukke for din forbandede maskine!
Og den bog var for vigtig til blot at sidde på en fandens hylde!
Hvad vil du have af mig?
Jeg vil kun tage, hvad du er villig til at give mig.
Okay.
Og pointen med alt dette er...
...er straf?
Retfærdighed? Gengældelse? Forsoning?
- Er det pointen? - Skriveblokade.
Siden du stjal...
...min første bog, Bruce...
...tænkte jeg... du ikke ville have noget imod at hjælpe mig...
...med at skrive min anden bog.
Men... jo mere jeg skrev...
...desto mere indså jeg,
...at det ikke er min historie.
Jeg ved, du... ikke skrev den.
Men du levede den.
Hver side, hver linje, hvert ord.
Bare rolig, professor. Den har en...
Den Guddommelige Frafaldne af Bruce Cogburn
...lykkelig slutning.
I 25 år
har verden ventet på
Bruce Cogburns næste mesterværk.
Og i dag...
...i dag er dagen, vi giver det til dem.
Hvorfor gør du det her?
Jeg må vide, at jeg er mere end en... bog...
...fyldt med vrede.
Jeg troede, du var død.
Jeg var død.
I 19 minutter.
Vil du vide, hvad jeg fandt på den anden side?
Jeg... Jeg fandt...
...ingenting.
Hele mit liv har jeg...
...beskyldt Gud
for alt, der var galt med mig,
og jeg... ville have hele verden
til at kende Ham, som jeg kendte Ham.
Som et... et barn...
Et ondskabsfuldt barn med et... med et forstørrelsesglas.
Og vi er blot myrene, som Han leger med.
Men så...
...døde jeg.
Og jeg indså...
...at der ikke findes noget barn.
Der findes ikke noget forstørrelsesglas.
Der er kun os myrer.
Og det er os, der tændte ilden.
Alle de vildledte guder, alle de overbevisninger...
...er pis og papir.
Hvad er det?
Det er et brev.
Hvem er det... brev til, Bruce?
Til min agent.
Jeg er færdig med at spille denne rolle.
Hvad skrev du i det brev, Bruce?
Bruce?
Professor?
Professor!
Hvad er der i brevet?
Sandheden, Elijah.
Det er sandheden.
Emne: Nyt Manuskript
ILT
...afvise dit
manuskript.
Elijah?
Det er fantastisk skrevet.
- Tak, professor. - Det er udsøgt.
- Smut så. - Ja. Tak.
Jeg mener det, Elijah. Alt, jeg læser fra dig,
overrasker mig. Det er uforudsigeligt.
Du skal være professionel forfatter.
Hvad hvis jeg ikke har noget at sige?
Så graver du ikke dybt nok.
Grav dybt.
Elijah?
Hvad synes du, professor?
Jeg kan ikke vente.
Grav dybt.
Hvadbehager?
Grav dybt.
Jeg tror ikke, jeg kunne have gravet dybere end det, professor.
Han bliver så vred på mig.
Det er meningen, jeg skulle vente.
- Jeg ved ikke, om jeg kan vente. - På hvad?
På hvad, Elijah?
På at se Guds ansigtsudtryk.
Nej!
Min kone og jeg er enige om at ende lidelserne.
Tak for alt, du har gjort for vores dreng.
- Jeg må gå. - Jeg er ked af det.
Tak, fordi du sagde det.
Helvedesmaskinen af Elijah Barrett
uinspirerende
kedelig
middelmådig
Hvem...
...er... jeg?
Hvem er jeg, virkelig?
Det er spørgsmålet, enhver protagonist skal svare på i slutningen af historien.
Hvis jeres helt ikke har opnået en slags katarsisk erkendelse af,
hvem de er, eller hvad de tror på før sidste side,
så er jeg ked af at måtte meddele,
at I har skuffet læseren.
Helvedesmaskinen af Bruce Cogburn.
Professor.
Tak for alt.
Du er en virkelig god lærer.
Vidste du det?
Du er den eneste, der forstår mig.
Du har gjort mig til...
...en bedre forfatter.
Du har gjort mig... Du har gjort mig bedre.
Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Vejen, man konstruerer til sine karakterers rejse,
skal ikke være belagt eller nem.
For det er at finde sig selv...
...aldrig.
Tekster af: Mads Kjeldsen