G. Tomine, želimo, da to vino prepoznate po najboljših močeh.
Vino.
To je moje življenje.
Sem najboljši v svojem poslu.
Vsaj mislil sem tako.
Potem sem spoznal njo.
Tega nisem pričakoval.
Čakaj.
Melona?
Hruška?
Zelena?
Lipa.
Liči.
Breskev.
Jabolko.
Ne vem.
Premisli.
- Lahko pokusim še malo? - Ne.
Prosim.
Ne, sem rekel.
Misli.
Camille.
Zberi se.
Poskušaj si predstavljati okus.
V tvoji glavi je.
Saj veš.
Misli.
Mah?
Ne slišim te.
Mah z drevesa.
Bravo, Camille. Zelo dobro.
To je vse za danes.
- Cigareto? - Ne, hvala.
PARIZ
20 LET POZNEJE
Zelo sem vesela, da si prišla, Camille.
Vse najboljše, lepotica.
Živjo?
- Dober večer. Kaj boste? - Kozarec vode, prosim.
- Je to vse? - Ja.
- Z ledom? - Ja.
Prav.
Izvolite. Previdno.
Camille? Camille Léger?
Ja. Oprosti...
Seveda me ne prepoznaš. Videla sva se na knjižnem sejmu pred sedmimi leti.
Svojo knjigo si mi podpisala.
- Petnajst let sem imel. - Petnajst? Prav.
Na nočni omarici sem imel samo tvojo knjigo.
Ves čas gimnazije.
- Odrasel sem ob tvoji knjigi. - Odrasel si ob moji knjigi. Super.
Ja. Si napisala še kakšno?
Ne. Moj založnik, ki ni več moj založnik,
je zavrnil vse, kar sem mu poslala. Ampak je v redu, razumem.
O isti temi sem pisala. Ampak ne tako dobro.
Prav. Kaj zdaj počneš?
- Iščem se. Še vedno iščem. - Ja, razumem.
- Pa ti? - Glasbenik sem. Svojo založbo imam.
- Kul. - Ja.
Oprosti, ampak še lepša si, kot se te spomnim.
Res sem vesel, da sem te spet videl.
Jaz tudi.
Julien sem.
Me veseli, Julien.
- Čakaj. - Kaj?
Počasi! Ne tratiš časa, a?
Saj veš, "Priložnost zamujena ne vrne se nobena."
- Sem to jaz rekla? - Ja.
Nabrit si, a?
Mogoče.
- Počakaj me. Nazaj pridem. - Ja, prav.
Halo?
- Halo? - Camille, jaz sem.
- Tvoj oče. Me slišiš, Camille? - Slišim te.
Rad bi te videl.
Čim prej.
Oprosti, ampak ne moreš kar vdreti v moje življenje in pričakovati...
Poslušaj. Nisem dobro.
Sploh ne. Zdravniki pravijo, da mi ni ostalo več veliko časa.
Kako to misliš?
Umiram, Camille.
Pridi v Tokio. Za vse bom poskrbel.
Čakaj.
- Mogoče lahko pridem naslednji teden. - Ne. Nocoj.
Kaj? Ne, ne morem kar...
Rezerviral sem ti vozovnico. Preglej pošto.
- To ne gre tako. - Potem se boš lahko znesla nad mano.
Poslušal te bom.
Premisliti moram.
Pa premisli. Ampak hitro.
Si dobro?
Ja, sem.
- Kaj je to? - Energijska pijača.
Moja posebnost: tekila, džin, vodka in kapljica ruma.
- Aja. Resno? - Ja.
Lepo, ampak ne pijem alkohola. Zapleteno je.
Te moti, če jaz pijem?
Ne.
Si zmešan?
Rekla sem ti...
Rdeče... Kaj...
- Se bolje počutiš? - Ja.
Kaj se je zgodilo?
Reciva, da sem spila nekaj premočnega.
Kaj?
Ne skrbi, mlad fant je.
Presenetil me je s poljubim, v ustih pa je imel alkohol, baraba.
Mlad? Kaj to pomeni?
- 22-letnik. - 22-letnik?
Krasno.
Bolje kot 40-letni poročeni moški z dvema otrokoma.
Bolje bi bilo, če bi se družila s fanti svojih let.
- S fanti, ki bi radi kaj dosegli. - Vem, mama.
Klical me je.
Alexandre.
Bolan je. Rad bi me čim prej videl.
Bolan.
Si prepričana?
Kako to misliš?
- Mogoče je zvijača, da bi ga obiskala. - Mama, nehaj, prosim.
PREVOZ NA LETALIŠČE PONTOISE-CORMEILLES OB 22.45.
VOZNIKU JE IME JEAN.
Kaj je narobe?
Saj sva že govorili o tem.
- Veš, da je tvoj oče... - Vem.
Premisliti moram. Ne otežuj stvari, prav?
Manipulator je.
Oprhat se grem.
Letalsko vozovnico mi je kupil. Let je opolnoči.
Za več let je izginil. Ko pokliče, pa stečeš k njemu.
Si pozabila, kako si bila besna nanj?
Nisem, ker me vedno spomniš na to. Ne jemlji tega osebno, ampak moram iti.
Zadnja priložnost, da dobim odgovore.
- Camille. - Ne bom si premislila in rada te imam.
Gospa Léger.
- Smem vzeti prtljago? - Ne, hvala.
Prosim, sedite, gospa.
Vzleteli bomo.
TOKIO
G. Isei Tomine?
Gdč. Sajaka iz slavne družine Konoe.
- Vam smem ponuditi pijačo? - Zelo ste prijazni, a je izguba časa.
Tudi če se vljudno smehljate. Prišla sem samo zato, da me starši nehajo moriti.
Prijatelji me čakajo, zato opraviva s tem.
Mama mi je povedala o vas. S pokušanjem vin uganete sorto.
- Ne le to, ampak kakor hočete. - Kakšen smisel ima to?
Saj je na steklenici nalepka. Samo vohljate naokoli kot pes.
Sajaka. Res ste lepi.
Vendar ste površni in prazni.
Ne zanimajo me ljudje, ki sodijo druge, preden jih spoznajo.
Vaši mami bom povedal, da me je veselilo, ampak da se ne bi ujela.
Poslovil se bom.
- Halo? - G. Tomine, slabo novico imam.
Dober tek.
Ga. Konoe nama je povedala, da si spoznal Sajako.
Ja.
Rekla je, da jo je zelo veselilo, ampak da se nista ujela.
Škoda.
Mimogrede,
moj učitelj enologije je umrl. Saj vesta, Francoz g. Léger.
Moral bi nama povedati. Večerjo bi prestavili.
Kako se počutiš, Isei?
Bil je star in bolan.
Vendar je nenavadno.
Sploh ne razumem, zakaj te vina tako privlačijo.
Honoka.
29 let imaš, pa se še vedno opiraš na starše.
Tvoje stanovanje in avto sta najina.
Brez zamere,
toda avto je bilo dedovo darilo za diplomo.
In čeprav je stanovanje družinsko, plačujem najemnino.
Odličen študent si bil. Imel si obetavno prihodnost.
Zakaj hočeš delati v vinski industriji?
- Ni donosna. - Ne skrbi. Vem, kaj delam.
Ne vem, zakaj nama kuhaš vsak četrtek. Gospa Kinu odlično kuha.
Ker je očetu všeč.
Preslano je.
Tega ne morem jesti.
Camille. Luca Inglese, prijatelj vašega očeta.
Slabo novico imam.
Oče je umrl zjutraj, medtem ko ste potovali.
Moje sožalje.
Pridite.
V očetovo stanovanje vas bom peljal.
Vendar greva lahko pred tem jest. Gotovo ste lačni. Vam je prav?
Ja.
- Kaj je rekel? - Samo "dobrodošli".
Ne, to je "irašai mase," drugo pa ne vem.
Pozabil sem, da ste odraščali tu.
- Govorili ste japonsko. - Razumela sem, govorila pa slabo.
Šihainin pomeni "šef".
Rekel je: "Tu ste, šef."
Ja, to je moja restavracija. Ena izmed številnih.
Restavracija?
Lahko si privoščite nov avto.
Sentimentalno vrednost ima. Z njim sem dostavljal hrano, ko sem začel.
Torej ne veste, kdo sem? Me vaš oče ni omenil?
Z njim sem govorila pred enajstimi leti.
Klical je, ko sem maturirala. Čestital mi je in odložil.
Nihče ni popoln.
Bi radi govorili o njem?
Ne.
- Mijabi, to je Camille, Alexandrova hči. - Sožalje. Zelo sem ga občudovala.
Hvala.
Mijabi je glavna someljejka. Zelo nadarjena je.
Iz LA je. Ampak ji tega ne zamerimo.
Mijabi nosi posebno vino.
Vaš oče ga je odkril v Španiji. Nihče še ni slišal zanj.
Tip ima 1,2 hektarja.
Noče prodati proizvodnje, ampak njegovo vino je nezemeljsko.
Alexandre me je naučil vsega. Bil je genij.
Dolgujem mu vse.
Oprostite. Govorim o človeku, ki ga imam rad, vi pa...
Nihče ni gnoj do vseh.
Razumem, da nočete poslušati o Alexandru,
ampak govoriti morava o dediščini.
Ne veste, kaj vas čaka.
V redu je. Vajena sem tega, da od njega ne pričakujem nič.
- To se zdaj ne bo spremenilo. - Seveda.
Branje oporoke je jutri dopoldne. Nikoli ni tratil časa.
Vse je moralo biti takoj.
Pogreb oziroma upepelitev bo jutri popoldne.
Prav. Sprostimo brbončice.
Povejte, kaj mislite.
Ne, hvala. Ne pijem.
- Časovni zamik? - Ne.
Sploh ne pijem.
Sploh ne?
Ne pijem alkohola.
Se hecate? Niti kapljice?
Camille, žal ne morem ostati.
Nekdo te bo pričakal. Ime mu je Jusuke.
- Hvala, Luca. - Se vidiva jutri.
Ja.
Me veseli.
LEGERJEV VINSKI VODNIK 2009
Vaša soba je pripravljena.
- Halo? - Si varno prispela?
- Ja. - Lahko bi poklicala. Kakšen je bil let?
Zasebno letalo je bilo.
Jasno.
Ne more te kupiti, ampak vseeno poskuša. Žalostno.
Mama, umrl je.
Nisem ga videla. Nisem prišla pravočasno.
Žal mi je, ljubica. Res.
Ne bi smela iti. Rekla sem ti, pa si vztrajala.
Ni razumel, da si občutljiva. Obljubljal je stvari, pa zdaj poglej rezultat.
- Še zdaj te prizadene, čeprav je mrtev. - Nehaj to početi. Vedno to delaš.
Ker vem, kaj je dobro zate.
Ne, ne veš, kaj je dobro zame. Zato tokrat prepusti meni.
- Hočeš, da pridem tja? - Ne. Nehati moram. Rada te imam.
- Prav, pokliči me. - Prav, adijo.
Kaj veš o oporoki?
Malo.
Pa tudi tega ne smem povedati.
Ga. Léger, pridite, prosim.
- Ti ne greš? - Ne.
Srečno.
Izvolite.
Dober dan.
François Talion, odvetnik vašega očeta.
- Pozdravljeni. - To je Isei Tomine. Prosim, sedita.
G. Tomine ne govori francosko, zato bomo nadaljevali v angleščini.
Vašega očeta, g. Légerja, vašega profesorja
sem spoznal pred nekaj meseci na veleposlaništvu.
Prosil me je, naj sestavim oporoko. Priznati moram, da je nenavadna.
Oporoka vašega očeta je iz dveh delov.
Prvi del se nanaša na njegovo hišo v Tokiu, Seižo na 4. ulici.
Oba jo poznata.
Vredna je 750 milijonov jenov. Približno sedem milijonov dolarjev.
Želite, da preračunam v evre?
Drugi del je jedro zapuščine, finančno gledano.
To je njegova vinska klet oziroma njena vsebina.
V njej je 87.000 steklenic. Njihova vrednost je...
Oprostita, poudariti moram,
da gre za največjo zasebno zbirko na svetu.
Seveda ne mislim količinsko,
ampak kakovostno, na redka vina. Zbirka je izjemna.
Preprosto izjemna.
Kje sem ostal? Celotna vrednost.
148 milijonov dolarjev. 16 milijard jenov.
Tu tiči izvirnost zapuščine g. Légerja.
Po njegovih besedah
je ta vinska zbirka "plod njegovega življenjskega dela".
Menil je, da mora nujno v roke nekomu, ki zna to ceniti.
Zato je pripravil
nekakšen test, ki bo določil, kdo jo bo podedoval.
- Test? - Kakšen test?
Vi ste hči Alexandra Légerja, g. Tomine pa je bil njegov učenec.
G. Léger je v njem videl "duhovnega sina".
Zato je hotel, da se bojujeta zanjo.
Zmagovalec testa, ki zajema tri kroge, bo podedoval vse.
Hišo in vinsko zbirko.
Oprostite. Kakšne kroge?
Naj vstopi.
Dobro. Zdaj bosta na slepo pokusila vino.
En mesec časa imata, da mi povesta, katero je.
Grozdno sorto, posest, letnik.
Saj mi ni treba posebej razlagati.
Saj se hecate.
Se, tu in tam, zdaj pa ne. Ne danes.
Dobra novica je, da ga bosta čez en mesec znova pokusila.
Bomo nadaljevali?
Ga. Léger?
Prosim.
To je neumnost. Tega ne bom počela.
Torej se hočete odpovedati dediščini?
Nisem tega rekla.
Sploh smete to narediti?
Tu ne veljajo francoski zakoni. Zato morate pokusiti vino. Zdaj.
To je res traparija.
Je vse v redu?
Ga. Léger?
- Je kaj narobe? - Saj bom. Saj bom.
Camille. O bog. Si dobro?
Vedel si, jebenti!
Obljubiti sem mu moral. Camille, čakaj.
Camille, prosim. Počasi.
- Žal mi je. - Mama me je opozorila, da je sadist.
Me je moral res tako ponižati?
Poserjem se nanj, na njegov denar in vino.
Duhovni klinc ga lahko ima. Briga me!
Ga. Léger. Lahko kaj poveste o očetovi smrti?
Pridi.
Ga. Léger, zakaj ste tu?
G. Tomine!
G. Isei Tomine!
Kaj piše v oporoki g. Légerja in zakaj ste tu?
To bom kmalu oznanil javno.
Samo besedo, prosim.
Alexandre ni vedel, da ne piješ.
Nič ni vedel o meni.
Šla bom na pogreb in potem takoj nazaj v Francijo.
Imam njegovo sporočilo zate.
- Ne zanima me. - Pomembno je, Camille.
Ne, Luca, ni. Resno.
Zdaj si jezna, ampak ko se boš pomirila,
prosim, poslušaj očetovo sporočilo. Prav?
Lahko nekje kupiva povoje?
Pozna sva.
- Prav. - Hvala.
Camille, tvoj oče je bil zadnja leta zelo poduhovljen.
Zahteval je, da ga upepelimo po budističnem obredu.
Prva vrsta je za družino.
Adijo, prijatelj.
Greva.
Kaj bomo zdaj?
- Bomo pepel raztresli po jezeru? - Zdaj je čas za okocu-age.
- Kaj? - Zbiranje kosti.
- Ne veš tega? - Ne.
- Samo za tiste, ki so mu bili blizu. - Torej grem lahko domov.
- Ne. - Sranje.
Začneš pri nogah in greš navzgor.
Da pokojnik ne bo stal na glavi v žari.
Razumeš?
Zato sušija ne podajaš za mizo od palčk do palčk.
- Ker je, kot bi jedli truplo. - Si resen?
- Res moram to početi? - Ja.
Ker si sorodnica, si prva.
Glej, da ne izpustiš kosti.
Jutri zjutraj boš odletela nazaj.
Jaz te bom peljal.
Preden greš, bi ti rad nekaj pokazal.
Si v redu?
Vonj je zelo močan.
V redu sem.
V njegovem svetišču sva.
Veliko večerov sva preživela tukaj.
Na papirčke si je zapisoval opise vin.
Ali pomembne datume.
Včasih je samo on vedel, kaj pomenijo.
LED ZEPPELIN V ŽIVO 79
Več ur je lahko govoril o enem vinu.
Čez nekaj časa sem rekel:
"Prav, amico mio, kaj, če bi jo odprla?"
Samo te bom pustil.
Vzemi si čas.
PIŠČANEC Z METO
DOBRI, UMAZANI, ZLI
SPITI S CAMILLE, KO DOPOLNI 18 LET
MAMA
Prav. Pogledala bom sporočilo.
Živjo, Camille.
Domnevam, da ste prebrali mojo oporoko.
Brez dvoma si besna name.
Najbrž misliš, da sem izprijenec, sadist, okrutnež.
Vse to in še več.
Vem, da sem bil slab oče.
Motil sem se pri marsičem.
Razen pri nečem.
Pri vinu.
V tem sem bil dober.
Tu sem bil v svojem elementu.
Ne vem, kakšna ženska si postala, ampak vseeno si moja hči.
To imaš v krvi.
Najbrž ti manjka vaja,
ampak okus imaš.
Imaš nos.
Prijatelja Philippa sem poklical.
On je najboljši.
Lahko si pri njem, kolikor časa hočeš.
Naučil te bo vsega, kar moraš vedeti.
Vinograde ima.
Se spomniš poletij v vinogradih, ko si bila majhna?
Skupaj sva vadila v kleti.
Najin skrivni kotiček.
Počakaj me.
Tvoja mama ni bila za to, tebi pa je bilo vseeno.
Zgodaj zjutraj si hotela iti.
To so bili zadnji trenutki, ki sva jih preživela skupaj.
Preveza.
Camille!
Zberi se, prav?
Ja, očka.
Oprosti.
Lepo sedi.
Vem, da je trapasto...
Ampak če to gledaš, pomeni, da sem umrl.
Upam, da se bova prek teh testov
bolje spoznala.
In mogoče nekega dne, kdo ve,
mi boš odpustila.
Ostani, prosim.
Naredi to za naju.
PO MANGI TADAŠIJA AGIJA IN ŠU OKIMOTO
Prevedla Lorena Dobrila